— 488 — 



att förvissa mig om förhållandet lades en liten smal, starkt fär- 

 gad halsfjäder i utspädd saltsyra och upphettades till kokning, 

 hvarvid färgen ganska fort upplöstes och fjädern blef hvit. Upp- 

 lösningen lemnade med blodlutsalt en ganska stark blå fällning. 

 En annan lika så beskaffad och behandlad fjäder lemnade med 

 kolsyradt kali en orangegul fällning. Nu undersöktes äfven en 

 nästan hvit tjäder af ett ofärgadt exemplar G. barbatus från 

 Egypten, och denna lemnade med blodlutsalt blott en ganska 

 ringa blå reaktion. 



Då färgen på Skägg-gamens ägg beskrifves ganska olika: 

 hvit, hvit med bruna fläckar o. s. v., syntes det nu ganska vig- 

 tigt att lära känna ett sådant. Riksmuseum erhöll ett från Py- 

 renéerna, men detta var ej hvitt utan rostgult med några orediga 

 fläckar (Farbenanhäufungen). Afven här härrörde färgen af 

 ytligt påkommen jernoxid, hvilket fullständigt ådagalades genom 

 anstäld kemisk undersökning. Det är således ganska sannolikt, 

 att fogeln värper hvita ägg (Meissner fann ett sådant fullbil- 

 dadt i ovidukten), men att dessa sedan under rufningen blifva 

 färgade. Aggen från Egypten, eller sådana trakter der fogeln ej 

 är färgad, äro sannolikt ständigt hvita. 



Huru färgen kommer på fjädrarna borde på stället, der 

 fogeln vistas, undersökas, men det torde dock kunna förmodas, 

 att det sker vid fogelns badning i jernhaltigt vatten, samt synes 

 det sannolikt, att man efter fogelns mer eller mindre intensiva 

 färgning kan sluta till bristen eller tillgången på jernhaltiga käl- 

 lor i de trakter, som fogeln har bebott, men hvilket värde 

 denna färg äger vid arternas uppställning, torde lätt inses. 



Gypaetus barbatus, L. Br., lär ej vara så starkt färgad 

 som G. occidentalis och finnes i Schweizer-Alperna. 



Gyp. altaicus Gebler, från Sibirien, skall vara blek och 

 torde således öfverensstämma med den egyptiska. 



