- 27 - 



De rika branterna, som hysa en sådan massa med växt- 

 arter, hvaribland några äro sällsynta ej endast i Pyrenéerna, 

 utan i hela södra Frankrike, hafva dock snarare en rikt omvex- 

 lande än yppig vegetation. Många arter äro inskränkta till en 

 ganska ringa terrain, och vegetationen kan i detta fall jemföras 

 med Fågelsång i Skåne. Så finnas åtskilliga arter endast i slutt- 

 ningarne ofvan Barcugnas, andra åter endast vid bergets fot i 

 vallée de Larboust. De arter, som förnämligast karakterisera de 

 lägre sluttningarne, äro: Saxifraga nervösa (den sällsyntaste af 

 dem alla), Trifolium subterraneum, glomeratum, striatum och 

 scabrum, Filago minima, germanica och gallica, Orobanche Epi- 

 thymum, Thymus vidgaris, Hypericum humifusum, Sedum angli- 

 cum, hirsutum, brevifolium, rupestre, altissimum, Cepoea och ru- 

 bens, Lithospermum purpureo-cairuleum, Crepis foetida och pul- 

 chra, Dianthus Carthusianorum, Armeria och prolifer, Lactuca 

 chondrill&flora, Chondrilla juncea, Rumex pulcher, Andryala 

 sinuata, Panicum Crus galli och sanguinale, Scilla autumnalis, 

 Erigeron canadensis, Bupleurum falcatum, Seseli montanum, 

 Allium sphceroceplialon, Bromus sqvarrosus, Lychnis coronaria, 

 Scrophularia canina, Potentilla rupestris, Ornithopus perpusillus, 

 Carduus tenuiflorus, Lathyrus Aphaca, Sempervivum tectorum, 

 Sagina ciliata, Alsine tenuifolia, Stachys reda, Jasione montana, 

 Anarrhinum bellidioides, Festuca duriuscida, Roripa pyrenaica, 

 Anthericum Liliago, Cynosurus echinatus, Quercus pubescens, 

 Genista pilosa och sagittalis, Phleum phalaroides, Scleranthus 

 perennis, Teesdalia nudicaulis, Teucrium pyrenaicum och Cha- 

 mcedrys , Ajuga Cham&pitys, Helleborus foetidus, Astragalus 

 monspessidanus, Ononis Natrix, Reseda lutea och luteola, Medi- 

 cago minima, Caucalis daucoides, Torilis helvetica, Tordylium 

 maximum, Melica Magnolii, Scleropoa rigida, Iberis amwa, 

 Scandix Pecten-veneris, Lolium multijlorum. Många af dessa 

 arter uppstiga äfven till de högre sluttningarne, och några af 

 dem, såsom TJiymus vulgaris, Melica Magnolii, Bupleurum fal- 

 catum och Sedum altissimum, hafva här sin hufvudstation ; men 

 dessa högre branter, som ligga i uiveau med byn Cazaril, hafva 



