— 46 — 



mils afstånd, en enda väldig glacier. Jag tolkade hans tecken 

 såsom jakande, ville ej stiga ned, ej heller invänta den tröge 

 guiden, utan begynte stiga uppföre glacieren, och tänkte: han 

 kommer väl efter i sinom tid. Då jag tillryggalagt ungefär halfva 

 vägen, såg jag mig om efter guiden. Han var ej synlig. Han 

 hade slagit sig ned i ro vid glacierens fot. Lutningen blef allt 

 starkare och utan min staf med jernpik hade det ej varit mig 

 möjligt att uppstiga. Mina jernbeslagna läderskor voro alldeles 

 olämpliga för glaciererna och uppfrättes till den grad af snön, 

 som nu på ytan var blöt till följe af den klart strålande solen, 

 att de inom kort sågo ut som trasor. Emellertid sträfvade jag 

 uppföre, alltid i den tro att den breda snöhöljda port, som jag 

 hade i fonden, var Breche de Roland. Ej utan möda hann jag 

 denna port. Ofverallt var der snö till en betydande utsträck- 

 ning, och endast några få nakna klippor utan all phanerogam 

 vegetation sköto upp bredvid densamma. Jag var bedragen i min 

 förhoppning att finna några sällsynta växter, men en hänförande 

 syn belönade mina sträfvanden. Vädret var det aldra herrliga- 

 ste; det var nära middag. Aldrig har jag sett en himmel så blå, 

 aldrig snö så bländande hvit! Den rena lätta af solen något 

 uppvärmda luften samt den betydande höjden öfver hafvet (nära 

 3,000 métres) bidrogo väl härtill. 



Nu först fick jag se, nästan rakt i söder och på ej obetyd- 

 ligt afstånd, Breche de Roland, lätt igenkänlig genom sina väl- 

 diga lodräta klippor, som bilda en vid, nästan fyrkantig port. 

 Jag befann mig sjelf, som jag sedan fick veta, vid den så kallade 

 Fausse Breche de Roland, hvilken anses svår att bestiga. Mel- 

 lan mig och den rätta Breche de Roland utbredde sig mäktiga 

 glacierer, utur hvilka här och der bergväggar sköto fram. Jag 

 försökte att bestiga dessa glacierer, som hade temligen stark lut- 

 ning, i riktningen mot Breche de Roland; men då jag med möda 

 kommit circa 30 steg uppföre, började jag glida, oaktadt min 

 jernskodda pik, och måste nedstiga med försigtighet, samma väg 

 som jag uppstigit. Vid glacierens fot träffade jag min guide. 

 På mina förebråelser svarade han att han ej utfäst sig att riskera 



