— 114 — 



a) Hvad blef i sjelfva verket utgången hos Rikets Ständer 

 af den framställda frågan oin en national-belöning at Linné'.'' 



b) Hvad har förorsakat, att den i Hr Bagges hand patente- 

 rade uppfinningeu icke någorstädes kommit till utförande? 



Beträffande den första frågan äro nu mera fullständigt upp- 

 lysande handlingar tillgängliga, och då ämnet påkallar en omständ- 

 ligare utredning, är det min afsigt att göra denna till föremål 

 för en särskild afhandling. Här må det göra tillfyllest att, på 

 grund af berörda handlingar, meddela, att den Utskotts-deputation, 

 som vid riksdagen 1760 — 62 hade att handlägga ärenden angående 

 perlfisket, med afseende icke blott ä Linnés, för deputerade upp- 

 täckta konst att i musslor imprsegnera äkta perlor, men äfven 

 för hans utmärkta vetenskapliga förtjenster i allmänhet, föreslog 

 en belöning ät honom af 12,000 Dir Smt, men att Secreta Ut- 

 skottet, hvarest denna fråga till afgörande förekom d. 16 Jan. 

 1762, nedsatte detta belopp till hälften eller 6,000 Dir Smt 

 (= 1,000 R:dr Specie), och, då en af Secreta Utskottets leda- 

 möter, Hr Bagge, erbjöd sig att till Linné betala detta belopp, 

 om konsten för honom blefve upptäckt, med tillstånd att den- 

 samma i verket ställa, lät Utskottet dervid bero. Annan belö- 

 ning från det allmännas sida b'ef alltså Linné icke tilldelad, än 

 den af konungen honom förlänta rättighet att utse sin efterträ- 

 dåre i professorssysslan. 



I afseende a den sednare af ofvanberörde frågor lemnar ett 

 skriftligt memorandum af numera aflidne Handlanden JAC. P. 

 Bagge, förenämnde Hr Bagges sonson, någon förklaring. Han 

 antog första anledningen dertill, att saken sköts a sido, hafva 

 varit dels den omständighet, att hans farfar var invecklad i den 

 tidens politiska partistrider och i sådant hänseende egnade myc- 

 ken tid ät riksdagsförhandlingarne, dels att han, någon tid efter 

 det Linn s ifrågavarande perlproduktionskonst inlöstes, hade det 

 missödet att blifva blind. Sonen äter, som efter hans död blef 

 innehafvare af privilegiet, förmodades aldrig hafva tagit närmare 

 kännedom deraf; ty hela samlingen af de till frågan hörande hand- 

 lingar var intill han- död under försegling undangömd. Ib seder-j 



