ÖFYERSIGT 



AF 



RONGL. VETENSRAPS-ARADEMJENS 



FÖRHANDLINGAR. 

 År g. 16. 1859. M 4. 



Onsdagen den 13 April. 



Försök att bestämma Induktioiis-ströniiiiars olika 

 fortvaro. — Hr Docenten Mag. Rob. Thalén hade insändt 

 följande meddelande : 



»Få af de instrumenter, med hvilka elektricitetsläran under 

 de sednare åren blifvit riktad, hafva väl tillvunnit sig ett så all- 

 mänt och välförtjent uppseende, som den Rukmkoi'ffska induktions- 

 apparaten. Genom sin egenskap att — såsom man kort plägar 

 uttrycka det — förvandla dynamisk elektricitet i statisk har den 

 öppnat nya fält för forskning inom elektricitetsläran och andra 

 delar af fysiken, samt vigtiga användningar för tekniken hafva 

 till och med redan låtit göra sig. Det ligger dock i sakens natur, 

 att ett instrument af så ny art och så komplicerad samman- 

 sättning som det nämnda ännu på det hela taget skall sakna sin 

 fullständiga theori. Visserligen vet man, hvari man har orsakerna 

 till instrumentets verkningar att söka, men att qvantitativt upp- 

 gifva, huru mycket h varje orsak dervid medverkar, hvilket — 

 oberäknadt sitt rent vetenskapliga intresse — vore vid kon- 

 struktionen af instrumentet för erhållande af maximi effekt vig- 

 tigt att veta, det har ännu icke blifvit nöjaktigt uppvisadt. 

 Man kan till och med våga påstå, att man vid ifvern att upp- 

 söka nya fenomener helt och hållet förglömt studiet af instru- 

 mentet sjelft, då dermed skulle förstås en på sträng mätning 

 grundad undersökning af dess egenskaper. Kort sagdt, instru- 



i 



