— 140 — 



med ett ord, man ser att vid dessa enklare relationer mellan i 

 och t fås större värden på t, än då vi helt enkelt antaga i obe- 

 roende af t. Det under antagande af oberoende mellan i och t 

 erhållna i-värdet är således mhiimi- valören på induktionsströra- 

 mens fortvaro, och det är naturligtvis denna, som mest och i 

 första rummet intresserar oss att lära känna. 



Anskönt det har sitt särdeles stora intresse med sig att 

 här likasom vid alla öfriga fysiska undersökningar få resultaterna 

 gifna i absolut mått, och till och med blir nödvändigt för att 

 kunna anställa jemförelse mellan mätningar, gjorda vid olika tider 

 och under olika förhållanden, för hvilka man ej fullt kan garan- 

 tera, att alla de inverkande orsakerna förblifvit alldeles oförän- 

 drade, så räcker det dock här till vid mina försök, der frågan 

 till en början egentligen var att rekognoscera terrängen, att an- 

 ställa relativa mätningar. Det är således tillräckligt att i stället 



för absoluta värdet på t angifva det deremot proportionela — , 



och — i st. f. absoluta värdet på i, och man kan redan från 

 a * 



dessa qvantiteter sluta till, huruvida ett lagbundet beroende finnes 

 mellan induktionsströmmens fortvaro och hastigheten hos den ström- 

 variation, genom hvilken induktionen skedde. Det förstås af sig 

 sjelf, att äfven hastigheten för ströravariationen icke behöfver an- 

 gifvas i absolut mått, utan på analogt sätt kan uttryckas genom 

 ett mot honom proportionelt tal. 



2. I afseende på anordningen af mätnings-instrumenterna 

 må följande nämnas. För att direkt genom sjelfva observations- 

 methoden eliminera sådana fel, som kunde komma från varia- 

 tioner i jordmagnetiska deklinationen, lokalens magnetiska be- 

 skaffenhet, m. m., var en kommutator insatt vid såväl galvano- 

 metern som dynamometern, och det behöfdes således att kombi- 

 nera observationerna på 4 induktionsströmmar, för att de skulle 

 bilda en fullständig grupp. Vidare måste tillses, att hvardera 

 instrumentet befinner sig i fullständig hvila, när induktionsstöten 

 ges; — i annat fall måste näst föregående elongationer obser- 

 veras, och behörig korrektion för denna redan för handen varande 



