— 144 — 



löga. Men de derur erhållna värdena på den mot strömfortvaron 



proportionela qvantiteten — visade sig icke på något regelmässigt 



sätt svara mot de olika hastigheterna i strömbrytningen. Sådant 

 kunde väl ej heller med skäl väntas ur så ytterst små elonga- 

 tioner. Man inser genast, att andra instrumenter måste anväudas, 

 må nu vara, att felet låg i induktionsapparatens ringa kraft eller 

 att mätinstrumenterna voro för litet känsliga; måhända ock att 

 man hade både det ena och det andra att frukta. 



5. I första rummet blef dock frågan att skaffa en starkare 

 induktionsapparat, och dervid utförde jag ett af Prof. Weber 

 angifvet förslag, hvilket utmärker sig lika mycket för enkelhet 

 som sinnrikhet. Det bestod i följande. Ett kopparrör böjes i 

 cirkelform, samt en inskärning göres deri utefter rörets hela längd. 

 Genom denna sålunda vunna öppning inlägges en öfverspunnen 

 fin koppartråd, hvilken kan bilda ett betydligt antal hvarf i röret, 

 innan detta helt och hållet fylles. Röret sjelft, hvars båda ändar 

 så mycket voro från hvarandra skiljda, att metallisk beröring 

 mellan dem icke egde rum, skulle tjena såsom ledningstråd för 

 den galvaniska strömmen, genom hvars brytning ström skulle 

 induceras i den i rörets inre inlagda och i förbindelse med mät- 

 instrumenterna satta fina tråden. För fullständig isolering var ett 

 bredt sidenband inlagdt i röret och bildade sålunda en isolerande 

 vägg mellan röret och induktionstråden. Jag konstruerade 3 dy- 

 lika ringar af följande dimensioner: ringdiametern öfver 1000 

 millim., rörets inre diameter öfver 8 millim., metalltjocklek 1 

 millim. Sammanlagda induktionstråden för alla 3 ringarne ut- 

 gjorde ungefär 880,000 millim. Hvarje ring erbjöd för galvaniska 

 strömmen en genomskärningsyta svarande emot en tråd af 4 millim. 

 diameter, således blef ledningsmotsåndet här ytterst ringa. Er- 

 inrar man sig tillika, att enligt fundamentallagarne för Volta- 

 induktion man erhåller största elektromotoriska kraften, då trå- 

 darne — den inducerande och induktionstråden — äro parallela, 

 och distansen mellan dem är så liten som möjligt, så synas här 

 vara uppfyllda alla de vilkor, som äro erforderliga för erhållande 





