— 156 — 



detta är grundadt i sakens natur eller berodde på något fel i 

 apparaten, hvilket jag ej lyckades upptäcka, det vägar jag nu ej 

 afgöra. För att lösa tviflet och med detsamma uppdrifva den 

 nämnda differensen till en önskvärd storlek, dertill egnade sig ej 

 pendelapparaten i sitt närvarande skick. Antingen måste en ny 

 omsorgsfullt konstruerad begagnas, eller, hvilket måhända vore 

 bättre, måste man uttänka nya apparater för att med under- 

 sökningen kunna gå vidare och i den riktning som blifvit antydd. 

 Dervid kunde försök göras med elastiska kulor eller exploderande 

 gaser för att likaledes genom stöt få strömbrytningen att ske rätt 

 hastigt. Eller ock kunde den åstadkommas genom hastigt rote- 

 rande maskiner, hvarvid man äfven — försöksvis — kunde låta 

 flere konsekutiva induktionsströmmar af scwima i-iktning följa hvar- 

 andra till förökande af effekten. Men alla de härtill erforderliga 

 medlen stodo mig nu icke till buds, hvarföre jag ansåg mig till 

 ett annat tillfälle böra uppskjuta de vidare undersökningarne. 



12. Exempelvis skall här en reduktion pä absolut mått 



a 2 

 ske af de sist observerade värdena på — , för att gifva ett unge- 

 färligt begrepp om verkliga tidslängden för de ofvannämnda in- 

 duktionsströmmarnes fortvaro och om den genom olika strömbryt- 

 ningshastighet deri åstadkomna differensen. 



Då ingen hämmande kraft verkar på galvanometernålen och 

 dynamometerns bifilarrulle eller m. a. o. då ingen »Dämpfung» 

 eger rum, är enligt Weber den momentana strömmens absoluta 

 tidslängd uttryckt genom följande expression : 



t=±.*.±.» (i) 



der T och a äro svängningstiderna för galvanometern och dyna- 

 mometern ; 



E, och «, tangenterna för deviationsvinklarne, när en kon- 



stant ström samtidigt genomgår båda instru- 

 menterna ; 



E och s de vid den momentana strömmens passage ob- 



serverade elongationsvidderna. 





