— 159 — 



tillhjelp af den för bifilarmagnetometern af Gauss gifna formeln 

 för statiska direktionskraften (Resultate aus d. Beobacht. d. Magn. 

 Vereins, 1840, p. 6) och de vanliga sväugningslagarne finner man, 

 att, då allt annat förblir oförändradt, produkten af denna distans 

 mellan trådarne och den deremot svarande svängningstidens qva- 

 drat måste utgöra en konstant qvantitet, eller m. a. o. att 



a : a, = r, : r . 

 Genom att observera svängningstiderna vinner man för hvarje 

 tillfälle ett mått på instrumentets känslighet, och — enligt hvad 

 följande exempel skall visa — en kontroll, huruvida instrumentet 

 är i behörigt godt skick. 



Instrumentets svängningstid var 8%8I ; jag minskade distan- 

 sen mellan trådarne, i afsigt att öka instrumentets känslighet, 

 men svängningstiden blef 8',54. Distansen gjordes nu så liten 

 ske kunde, och motsvarande svängningstid blef 8", v. Man ser 

 således, att svängningstiden här visade sig vara nära nog obe- 

 roende af ändringen i trådarnes afstånd från hvarandra ; ja än 

 mera, den ändrade sig i motsatt led mot hvad den skulle. En 

 längre serie af noggranna svängningsobservationer gaf följande 

 resultater: 



Föregående tabell, der de beräknade svängningstiderna stödja 

 sig på den mot först observerade svängningstiden 8",-q svarande 

 distansen 7,0 "" n — visar i huru betydlig mån de observerade 

 svängningstiderna afvika från hvad de borde varit, hvilket åter 

 förutsätter, att i instrumentet något fel egde rum. Trådarne 

 och bifilarrullen visade sig dock fullt fria, och det enda anmärk- 

 ningsvärda, som kunde upptäckas, var en vridning hos trådplanet 



