— m — 



— albo-anmtlatu>», gör, att man måste tänka uppå HÖBNEES 

 Tinea coraeipennellä eller Zellers Coleopkora fuscediuella eller 

 någon annan af dem, som stå dessa nära, likasom uppgiften: 



»habitat — inträ cucullunt cristutum» förorsakar, att arten 



just företrädesvis bör sökas bland Coleopliorerna, då härigenom 

 uppenbarligen antydes larvens och icke fjärilens uppehållsort och 

 lefnadssätt. Bland arterne af den uppgifna gruppen hafva åt- 

 minstone icke ännu flera än de tvänne nämnda blifvit funna inom 

 Sverige, men äfven om alla de öfriga skulle finnas, torde väl 

 valet dem emellan, i och för bestämmandet af den Linneanska 

 arten, ej blifva synnerligen svårt. C. albitarsella har icke hela 

 antennen svart- och hvitringlad, såsom ju LlNNÉS art skall hafva, 

 utan ett längre stycke af spetsen är fullkomligt hvitt, och dess- 

 utom äro benens hår hvitaktiga, hvarom Linné icke nämner ett 

 ord. C. orbitella liknar, livad antennernes färg beträffar, nyss- 

 nämnde art, och kan således icke vara Linnés. C binderella 

 Koll. har väl hvitringlade antenner, men framvingarne äro gul- 

 aktiga, och kan derföre icke vara Linnés art, som är helt och 

 hållet brunaktigt svart. Dessutom lefver C. albitarsella såsom 

 larv på Gleclioina och Origanum, C. orbitella pä &/w-arter 

 och, enligt Scott, äfven på Myrica, C. bbulerella äter på Alnus, 

 hvilket allt omöjligen kan lämpas på LlNNÉS Tinea sermtella. 

 Denna skall nemligen lefva »in pyrt foliis». Af de båda åter- 

 stående arterne af ifrågavarande grupp har C. fuscedinella Zell. 

 väl hvitringlade antenner, men de äro i spetsen rent hvita och 

 larven lefver på Carpiuus, Corylns och Betula, hvilket icke kan 

 lämpas till Linnés art. Tinea coraeipennellä Hubn. har der- 

 emot antennerne helt och hållet hvitringlade ända ut i spetsen 

 och vingarne ofvan svartbruna, och hela djuret är dessutom, så- 

 som Linnés art, »fusco-nigricaiu;». Dess larv lefver också inom 

 en säck, som ofta är försedd med en tandad ryggkam, eller åt- 

 minstone på ryggsidan prydd med en eller flera böjda och upp- 

 höjda linier. Detta är ju tydligen också hvad Linné har velat 

 .säga med uttrycket: »cucullus cristatux». Nu lefver larven till 

 Tinea eoraeipeniiella på Prunus, Ulmus och Betula, men dess- 



