— 209 — 



66. Buxbaumia indusiata Brid. Sthlm, Bosenda] (Ci.eve). 



67. Bartrarnia Hallerkina H. Dal. Stvgeforsen. 



68. B. calcarea Br. Sch. Dal. Boda kapell, ymnigt. 



69. Zygodon viridissimus Brid. Hall. Hasslöt* på bokar (Osbeck). 



70. Z. torquatus Liebm.? Dal. Slyggforsen; W. G Halle- och Hunneberg. 



Anm. Borde rättast hänföras till släktet Grimmia (G. tor- 

 quata Hornsch.), såsom mest liknande G. spiralis Hook. 



71. Encalypta commidata Hornsch. Piteå Lappm. Tjidtjak. 



72. Grimmia conferta Funck. Dal. Grycksbo på kalkblock. . 



73. G. crinita Brid. utgår ur Norges flora, ty ex derifrån tillhöra 



dels föreg. art, dels G. apocarpa H. 



7 4. G. incurva Schw^egr. Upl. Vahlö sm och Gestr. Gefle vid Kungs- 

 bäcken iTHED.). 



75. G. montana Br. Sch. från Sthlm utgör en ny art {G. holmiensis 



Lindb.) eller egen form af G. commidata HiiB, h vilken likväl 

 måste noggrannare studeras i naturen, innan något bestämdt om- 

 döme kan fällas. 



76. G. atrata MlELlCH. från Saltens dal i Norge är ganska osäker, 



månne följ.? 



7 7. G. uuicolor Guev. Herjed. Funnesdalen (Thedenius). 



78. Racomitrium sudeticum Br. Sch. torde, efter jemförelse med exem- 



plar från Vogeserna och England, sända af Schimper, ej kunna 

 anses för medlem af vår flora, emedan alla ex. jag sett frän våra 

 trakter, deribland äfven de, som äro meddelade i Bob. Hart- 

 mans utmärkta mossexsiceater, tillhöra dels R. heterostichum, dels 

 R. microcarpon. 



79. R. ellipticum Br. Sch. bör åter inflyta bland våra mossor, ty ex. 



från Sellöe i Bergens stift i Norge äro, enligt Schimper, riktiga. 

 Deremot äro alla andra hos oss uppgifna växtställen falska, såsom 

 tillkommande endast en hårlös form af Grimmia commutata Hub. 



80. Tortida aciphylla Br. Sch. Dal. Osmundsberget på kalksten. 



81. T. revolida Sch rad. från Sthlm är T. Hornschuchiana Scuultz. 



Ex. från Wermland har jag icke sett. 



82. Trichostomum pusillum H. Att denna ej är någon sjelfständig art, 

 skiljd från T. tortile Sch rad , bevisas af att på växtstället Nacka 

 vid Stockholm rinnas dessa begge blandade och med så många 

 mellanformer öfvergående i hvarandra, att ingen enda karakter 

 finnes, som skiljer dem åt. På samma grund, som man söndrat 

 dessa frän hvarandra, borde man äfven göra en mängd arter af 

 T. rubellum m. fl. 



83. T. longirostre Hartm. Ex. från Sverige och Norge tillhöra blott 



den grofva, sterila formen af T. flexicaide Br. Sch., sådan 

 denna ej sällsynt förekommer i England, Tyskland ro. m. Bla- 

 dens form, längd och riktning variera ganska mycket efter växt- 

 platsen, men de hufvudsakliga kännemärken, med hvilka den skil- 

 jes från äkta Dicranodontium longirostre Br. Sch., äro alltid be- 



