— 210 — 



stående. Dock tyckas sterila ex. frän Gefle af Bob. IIartman vara 

 riktiga, ehuru jng ej vägar fälla något säkert omdöme. 



64. T. planum Lindb. ('= T. tri/ariuni HARTMANS Flora ed. 7) är den- 

 samma, som Swartzia trifaria Hedw. Stirp. cryptog. II, pag. 7(5, 

 tab. 28. Denna den äkta Didymodon trifarius Sw. Musci Svec. 

 p. 2S kan jag ej ännu till fullo undersöka, då alla mig till buds 

 stående exemplar ii ro mer eller mindre bristfälliga. Utan allt 

 tvifvel är denna, redan af Ehrhart först funna, art en af de få, 

 som, ehuru för läng tid tillbaka beskrifna, likväl, i brist af exem- 

 plar, forblilVit fullkomligt okända för utgifvarne af Bryologia 

 Europa-a. Denna utmärkta ocli intressanta mossa, hittills iaktta- 

 gen endast högst sparsamt, på ett enda ställe, nemligen i Norrby- 

 kärret vid Upsala, skiljes utan svårighet från sina slägtingar, T. 

 rubellum Rabenii. m. fl., genom sina långspetsiga blad med platta 

 kanter. Exemplaren, som nu i Swartz's herbarium förvaras, 

 tillhöra T. luridum (Hoensch.) Lindb. Troligen har SwaRTZ, 

 i följd af förblandning med denna sednare, bortgifvit alla de 

 äkta, ursprungliga exemplaren. Ty hans beskriffting 1. c.: »fol. 

 superiofilms subulatis» slår ej det ringaste in på den art, som uti 

 under detta namn bland hans mossor finnes och hvilken har folia 

 lanceolata obtusa semper strida. Ex., mig vänskapsfullt medde- 

 lade af Mag. Rob. Hartman, äro insamlade i September månad 

 och ganska ofullständiga, livad infloreseens och frukt beträffar, 

 hvarföre deu torde vara bäst utvecklad i början af Juni. För- 

 tjenar i hög grad noggrann eft.ersökning. 



Anm. T- trifarium Sm. innefattar, enl. Sciiimpeii och Wil- 

 son, både T. tophaceum Brid. och T. luridum Lindb. — Basilar- 

 hinnan, som sammanbinder tänderna hos Trichostomum IL, är det 

 enda kännetecken, som skiljer detta slägte frun Didymodon IL, 

 hos hvilket genus den saknas. Dä den dessutom varierar mycket 

 hos olika arter, torde det vara bäst att, i likhet med C. Muller, 

 saminanslä begge slägtena under det äldre namnet. 



85. T. rigidulum Sm. Dal. Osmundsberget; Werml. Långbansbyttan 



(Gr. BeTZIUS). 



86. T. tophaceum Brio. Gottl. Aahr i Fleringe s:n (Cleve). 



87. Cynoduntium Bruntoni Bit. Sch. Bohusl. Skaftö (G. Retzius). 



Anm. Ex. från St him och Jemtl. tillhöra Ceratodon pur- 

 pureus Brid. 



88. Dicranum Scottianum Hook. från Saltens dal i Norge är, enl. Som- 



merfelts egna exemplar, hufvudformen af D. fusceseens Turn. 



89. D. falcatum II. från Hummersberg vid Stockholm är efter största 



sannolikhet JJ. Blyttii Br. Scil, hvilken derstädes, liksom pä 

 många ställen kring St.hlin, växer i ymnighet, dä deremot den 

 äkta arten ingenstädes i Europa blifvit funnen utom fjelltrakter. 

 Exemplar frän Femsjö i Småland torde kunna hänföras antingen 

 till samma art, eller ock till l>. Starkii W. M. 

 •JO. D. fragilifolium Lindj;. frän Storavara i Umeå Lappm. är />. 

 elonyatum Sciiw.KGit. 



