— 246 — 



l:o En del blandades med soda och upphettades på platina- 

 bleck för blåsrörets oxidationslåga, hvarvid den smälta massan 

 antog en grön färg. 



2:o En annan del löstes i saltsyra (härvid uppkom en betyd- 

 lig utveckling af kolsyregas) och upphettades med salpetersyra, 

 hvarefter tillsattes ammoniak, då en mörkbrun fällning erhölls, 

 som, löst i saltsyra, gaf med kalium-jerncyanur en blå fällning. 

 Filtratet efter fällningen med ammoniak gaf med oxalsyrad am- 

 moniumoxid en hvit fällning, som efter flere timmars digestion 

 togs på filtrum; det härvid erhållna filtratet gjordes starkt ara- 

 moniakaliskt, och tillsattes fosforsyradt natron, då en hvit kri- 

 stallinisk fällning afsatte sig, som vid undersökning befanns smit- 

 tad af mangan. 



3:o Ytterligare eftersöktes fosforsyra och svafvelsyra på föl- 

 jande sätt: 



Fällningen löstes i litet salpetersyra, hvarefter till en del 

 af denna lösning, sedan den blifvit utspädd med vatten, sattes 

 salpetersyrad baryt, hvarvid, efter digestion på sandkapellet, ingen 

 fällning eller grumling visade sig. 



Till en annan del af den salpetersyrade lösningen sattes 

 molybdensyrad ammoniumoxid, som var surgjord med salpeter- 

 syra, hvarvid äfven i digestionsvärme ingen fällning erhölls. 



Häraf synes, att den fällning, som erhölls da vattnet ko- 

 kades, höll mangan, jern, kalk, talk, men ingen svafvelsyra eller 

 fosforsyra. 



Vattnet, hvars temperatur efter Hr Doktor Engströms 

 uppgift var 4-8', höll spär af svafvelväte. 



Qvantitativa uudersöhäuyen. 



Bestämmande af kiselsyra, kalkjord, talkjord, manganoxidul 

 och jernoxidul. 



I en större bägare tillvägdes 64 uns vatten, hvartill sattes 

 småningom saltsyra i litet öfverskott, vätskan digererades vid 

 låg värme ett par dygn, till dess kolsyran bortgått; afdunstadeB 



