— 257 — 



5. Påskfullmånedagen — Påskterminen T. 



Då vid början af något år årsepakten är = 0, och således 

 Januari 1 utgör månskiftets l:sta dag, så antagas de derpå föl- 

 jande månskiftena, — efter vexelvis räknade 30 och 29 dagar, 

 och utan a/seende på den i skottår tillagda dagen — alltid bör- 

 jas med Januari 31, Mars 1 och Mars 31. Och då derjemte iakt- 

 tages, att påskfullmånen alltid bör utsättas på den 14:de dagen 

 i det löpande månskiftet, så följer, att, då årsepakten är — 0, 

 påskfullmånen alltid bör beräknas inträffa på AprU 13, äfvensom 

 att denna dag, — i anseende till den vid månskiftes-räkningen 

 uteslutna skottdagen — : alltid betraktas såsom årets 103:dje dag. 



För E=0 befinnes således alltid T- 103 



för E= 1 =102 



och följaktligen i allmänhet . . . T" =103 — E; 

 Men emedan formeln aldrig bör angifva T tidigare än vårdag- 

 jemningsdagen, Mars 21 = årets 80:de dag, sä sätter man 



r-80+i^ £ ; VIII, 



M) ' 



och alldenstund expressionen ■-, — är liktydig med expressionen 



, så kan man, i synnerhet för de fall då E är > 25, 

 teckna 



r=80+ = (23 + 30-£) = 80 + JL(53-#); . . VIII'. 



6. Påskdagens datum P. 



Emellan början af påskfullmånedagen och början af påsk- 

 dagen bör, enligt det nicenska stadgandet, förflyta en mellantid 

 af minst 1 och högst 7 dagar. Denna mellantid — veckofyll- 

 naden V — bestämmes lätt, då man känner årets söndagsbok- 



T 



staf l och påskfullmånedagens veckodagsbokstaf v = =*, samt så- 

 ledes kan angifva 



Följaktligen erhåller man slutligen 



V=l-v = l- y, IX. 



/ 



p= t+ f= T+i- ; x. ..y% 





