— 260 — 



mot g = 17 och g ~ 6), till följd hvaraf undantagsregeln B kan 

 behöfva iakttagas *). 



I stället för nyss anförda föreskrifter A och B kan man 

 äfven begagna nedanstående C och D. Dessa äga den fördel, 

 att deras användande mera sällan påkallas. Och ehuru de an- 

 gifva påskterminen en dag för sent, så erhåller man dock enligt 

 desamma alltid det rätta datum för påskdagen, P. 



o 



C) Arsepakten bör ökas med 1 i de år, då £"=24 befinnes 



sammanträffa med £ = 4; 



D) Arsepakten bör ökas med 1 i de år, då E—25 befinnes 

 sammanträffa med l = 3 och med g > 1 1 **). 



Hvad beträffar orsaken dertill, att den i A och B föreskrifna 

 förhöjningen kan enligt C och D i de flesta fall underlåtas, och 

 det oaktadt ett riktigt värde för P erhållas, så beror denna om- 

 ständighet deraf, att i formeln P — T+ V äger i dessa fall mel-> 

 lan T och V ett sådant förhållande rum, att, då T gifver 1 för 

 mycket, befinnes V gifva 1 för litet. 



For att åter ådagalägga, i hvilken mån hufvudformlen 

 P= T+ V vilseleder, då man underlåter äfven de i C och D 

 föreskrifna korrektionerna, må slutligen följande två exempel 

 här intagas. 



Exempel \) Om man för året 1609, för hvilket man har 

 7? = 24 och l- 4, underlåter den i C föreskrifna förhöjningen af 

 E, så befinnes formeln gifva P -: April 26; men efter verkställd 

 förhöjning . . . P - April 19. 



2) Om man för året 1954, för hvilket inan har E— 25, 

 l — 3 och g = 17 underlåter den i D föreskrifna korrektionen af 



") Man kan härvid anmärka, att af tvä närliggande epakter E+ I och E (t. ex- 

 25 och 24) mäste, enligt den 19-åriga måucvkelns natur, den större epaktens 

 gyllental öfverstiyn. den mindres g.vllental med 11. Och af två epakter £ t 'i 

 och E (t. ex. 21) och ?i) måste den större epaktens gyllental understiga den 

 mindres med 8. Afvensä knn bevisas, att tre närliggande epakter (t. ex. 26, 

 25, 2-i) icke kunna sammanträffa i en och samma måncykel. 



*) Att det emot ZJ=25 svarande gylleulalet är^> I I tillkimnagifver, att äfven 

 E=2i förekommer i samnia måncykel (se nästföregående not). Också finner 

 man, att i den under seklet 1900 gällande niiiucykeln, E— 25 motsvaras af 

 g— 17, och följaktligen E—2A af y=17— ll-=6. 



