— 267 — 



Undantagsvilkoret E = 24 måste derföre hos Gauss ut- 

 tryckas medelst 53 — d — 24, d. v. s. genom d = 29, 



och likaledes undantagsvilkoret E = 25 genom d = 28. 



Afvenså måste man, till motsvarighet mot undantagsvilkoren 

 l—å eller 3, sätta N+2b + 4c + 4 = 4 eller 3; och derigenom 

 finner man de sökta undantagsvilkoren blifva . . . 56 + 3c — N 

 eller N+ 1 ; och livad slutligen angår det i D tillagda vilkoret 

 <7>11, så bör detta enligt det antagna notationssättet angifvas 

 med . . . a>10. 



Häraf inses alltså, hurusom de i C och D uppställda un- 

 dantagsföreskrifterna kommit att vid den Gaussiska formeln på 

 följande sätt uttryckas: 



a) så ofta man i gregorianska kalendern vid hufvudformelns 



användning finner d = 29 och 56 + 3c = N, bör det af for- 

 meln gifna resultatet P= April 26 korrigeras till P— April 19. 

 h) Så ofta man, vid en dylik användning, finner 

 a>10, d = 28 och bb + 3c^N+\, 



bör det af formeln gifna resultatet P— April 25 korrigeras 



till P = April 18. 



Beträffande så väl de 4 ofvananförda, som de 2 här beskrifna 

 undantagsreglorna må slutligen anmärkas, att A och B äro de 

 af gregorianska kalenderns upphofsmän framställda, men att der- 

 emot de Gaussiska a och b blifvit af mig transformerade och un- 

 der beteckningen C och D fogade till A och B, på det att man 

 genom jemförelsen måtte tydligare uppfatta, i hvilken mån de 

 Gaussiska undantagsföreskrifterna skilja sig ifrån de ursprungliga. 



13. Olika slag af årsepakter. 



Uti det föregående hafva vi, med stöd af Dionysii ExiGUl 

 bestämning, antagit den julianska epakten 



E=8 + ( 9 -l).U (V). 



d. v. s. — t/. 11 3; 

 Deremot uppgifves i CLAVII Påskdagslista och i L'art de vérifier 

 des dates en juliansk epakt . . . E" = {g — 1). 11 ; 

 och dessutom finner man i Astronomiska årsböcker och flerestädes 

 en juliansk epakt E'"= g.ll; 



