— 327 — 

 Fynd af en stor del af ett fossilt hvalskelett på 



Gräsön i Roslagen. — Ur ett bref från Herr Professor W. 

 Lilljeborg i Upsala meddelades följande: 



»Filosofie-Kandidaten O. von Friesen hade under en zoo- 

 logisk excursion i Roslagens skärgård denna sommar fått se en 

 i Gräsö kyrka sedan längre tid förvarad verteber af en hval, 

 och derigeuom fått anledning att söka efter de öfrfga delarne af 

 dess skelett, samt vid anställd gräfning funnit två vertebrer 

 och en del af ett refben. Dessa ben funnos i ett dike i en åker 

 vid Norrboda, på nordliga delen af Gräsön. Den på åkern ve- 

 xande säden gjorde, att gräfningen måste inskränkas till sjelfva 

 diket, och hindrade då upptäckten af flera delar af skelettet. Då 

 v. FRIESEN hit till Upsala medförde nämnda ben, samt skänkte 

 dem till Universitetets Zoologiska Museum, och berättade de om- 

 ständigheter, under hvilka de blifvit funna, beslöt jag begifva mig 

 till stället, för att söka taga reda på de öfriga delarna af ske- 

 lettet. Under två, tre dagars gräfning med biträde af sex till 

 sju man, lyckades jag finna större delen af skelettet, med un- 

 dantag af hufvudet, hvaraf endast underkäken påträffades. De 

 för bestämningen vigtigaste ben, såsom, jemte underkäken, atlas, 

 sternum, scapula, radius och ulna erhöllos. Efter den kännedom 

 jag^hittills haft tillfälle att taga om den till detta ämne hörande 

 litteraturen, är jag böjd för att antaga, att detta skelett tillhört 

 en okänd, utdöd hvalart. I anseende till benens groflek synes 

 den mest närma sig Balsena longimana Rudolphi, men tyckes 

 hafva varit ändå gröfre bygd än denna. Underkäksbenen äro i 

 förhållande till sin längd ännu tjockare, än hos nämnde hvalart. 

 Dessa ben äro hos det funna skelettet något öfver fyra alnar långa. 

 Vid betraktandet af proportionen mellan underkäkens och ske- 

 lettets längd hos B. longimana, der den förra icke innehålles 

 fullt fyra gånger i den sednare, skulle man vara böjd för att an- 

 taga, att den här ifrågavarande hvalen icke varit mera än 12 ä 

 15 alnar lång. De stora och långa ref benen, och de stora ver- 

 tebrerna tala dock häremot, och den synes, efter dessa att 



OJ ven. af K. Vet.-Akad. Förh., d. 14 September 1859. 



