— 345 — 



men af två smalare abdominalbihang, som i spetsen bära plumu- 

 lerade borst, taggar eller hår. 



Notodelphyiderna synas icke höra till de egentliga eller äkta 

 parasiterna, hvilka alla lefva af kroppssafterna af de djur, på 

 eller i hvilka de uppehålla sig. De hafva icke, såsom dessa oftast 

 hafva, sugande, utan tuggande mundelar, som fullkomligt öfver- 

 ensstämma med de vanliga Copepodernas, isynnerhet med dem 

 hos slägtet Diaptornus, som de stå närmast, men från hvilket 

 de bland annat aflägsna sig derigenom, att 2:dra parets antenner 

 icke äro tvågreniga, utan enkla, i spetsen beväpnade med en 

 stark klo. Man finner vanligen Notodelphyiderna med dessa an- 

 tenner fasthakade vid insidan af Ascidians respirations-säck. De 

 lefva tvifvelsutan af samma ämnen, som Ascidierna sjelfva, så- 

 ledes af i vattnet fritt kringsväfvande organiska partiklar, kan- 

 ske också af infusionsdjur och andra mikroskopiska organismer. 

 Dessa införas i Ascidians gäl-hala genom de strömningar, som 

 cilierna på dennas inre vägg åstadkomma, och genom hvilka 

 friskt vatten ständigt föres till gälarne och födoämnen till Asci- 

 dians vid gälhälans botten belägna munöppning, i hvars närhet 

 dessa små crustaceer också företrädesvis synas hålla sig. Ofta 

 ser man, huru deras med långa, cilierade borst besatta mundelar, 

 mandibularpalperna och maxillerna, befinna sig i en vibrerande 

 rörelse, hvarigenom en ström måste uppstå, som säkerligen går 

 ut på att föra födoämnen till deras mun. Åfven hos Diapto- 

 rnus castor åstadkomma, enligt Lilljeborg, Claus o. a., mun- 

 delarne en likadan hvirfvelrörelse i vattnet, hvarigenom små mi- 

 kroskopiska djur- och växtlemningar föras till munöppningen. 



Tarmkanalen sträcker sig från hufvudet till nästsista abdo- 

 miual-segmentet under form af ett rymligt, bakåt temligen jemnt 

 afsmalnande rör, hvars främre, i cephalothorax belägna del eller 

 magen icke genom någon insnörpning är skild från den bakre 

 eller tarmen, utan småningom öfvergår i denna. Hos ett par 

 arter Doropygus har jag observerat matstrupen, som hos dem 

 stiger rätt uppåt från munöppningen och mynnar med en tratt- 

 formig utvidgning på undra sidan af magröret, straxt vid dettas 



