— 361 — 



sticker vanligen bjert mot den för öfrigt hos såväl denna, som de 

 öfriga arterna hvitaktiga, hälft genomskinliga kroppen. 



Ooarierna utgöras af ett på hvardera sidan om tarmkanalen 

 beläget, rymligt rör, som från sin yttre sida utskickar åtskilliga 

 utskott, hvilka ofta åter förgrena sig och stundom synas anasto- 

 mosera med hvarandra. De öppna sig i det första af de 5 ab- 

 dominalsegmenterna, hvilket å ömse sidor har en temligen stor 

 genital-öppning. Äggen bilda, då de lemna äggstockarne, två vid 

 genitalöppningarne fastade yttre äijgsäckar, som än äro äggfor- 

 miga, än mera förlängda, cylindriska, till färgen hvita, opaka, 

 med äggen otydligt genomskimrande. 



Hanen skiljer sig från honan genom ringare storlek, icke fullt 

 sa bred cepbalothorax och 6 abdominalsegmenter. Formen på det 

 l:sta af dem är också olika. Det är i allmänhet mycket bre- 

 dare, än bos honan, och visar två stora, ovala spermatophor-rwm, 

 som innesluta hvar sin hoptryckta, äggformiga, stundom något s-for- 

 migt böjda spermatophor. I denna innehålles (hos L. furfiadu) en 

 stor mängd mycket långa, ytterst fina, jemntjocka spermatozoider, 

 tillsammans liknande en inrullad hårlock, hvarigenom spermato- 

 phoren erhåller ett tväfstrimmigt utseende. Pressas djuret, så att 

 spermat ophoren brister, breda de sig ut åt alla häll, men visa 

 icke någon sjelfständig rörelse. — Tredje parets maxiller, som 

 hos hanen äro längre, än hos honan, och i spetsen beväpnade 

 med en mycket lång klo, tjena troligtvis såsom griporganer vid 

 parningen. 



IV. AscoMYZONlD^E. — Af denna familj har jag, likasom 

 af Buprorida?, endast funnit en art, som träffas temligen allmänt 

 mellan gällamellerna och i respirations-caviteten hos Ascidia på- 

 rallelogramina. Kroppsformen är mycket lik det föregående släg- 

 tets, och det är nästan endast genom mundelarne, som denna och 

 föregående familj skiljas från hvarandra. Ascomyzon Ldljeborgii 

 har alla de karakterer, som tillkomma de typiska Siphonosto- 

 merna. Den saknar frontal plåtar, har l:sta parets antenner sam- 

 mansatta af talrika leder, och hör följaktligen till Milne-Ed- 

 wakds Paehycephala. Andra parets antenner ändas med en stark, 



