— 407 — 



Botanisk resa till mod ler sta Norges fjelltrakter un- 

 der sommaren 1858. — Hr Docenten J. E. Zetterstedt 

 hade inlemnat följande uppsats. 



»Den 26 Maj lemnade jag Upsala och fortsatte resan nä- 

 stan oafbrutet till Christiania. Der uppehöll jag mig nära 3 

 veckor, och gjorde under denna tid flere excursioner i stadens 

 omgifning, såsom till Bogstadaas, Grsefsenaasen, Egeberg m. m., 

 samt genomgick en ej obetydlig del af Professor Blytts rika 

 moss-samling. I hans sällskap hade jag äfven nöjet att insamla 

 flere af Christianias raraste mossor. Gartner Moe visade mig 

 växtstället för Smilacina stellata, hvilken var sparsam och öf- 

 verblommad. 



Christiania och Upsala ligga vid samma latitud, men i ve- 

 getativt hänseende visar sig en stor olikhet mellan de trakter, 

 som närmast omgifva de båda universitets-städerna. Uppsala- 

 slätten, som begränsas af små, låga sandåsar och bergkullar, 

 hvilka till större delen äro klädda af en enformig barrskog, har 

 en fattig och enformig vegetation. Vid Christiania åter är ter- 

 rängen mycket kuperad, och några af bergen i stadens närhet, 

 t. ex. Kolsaas, hinna en höjd af mer än 1,200 fot. Ej underligt 

 derföre, att man vid Christiania finner en mängd växter, som i 

 Sverige förnämligast tillhöra nordligare trakter såsom Galium 

 trijiorwn , Echinospermum deflexum , Aconitum septentrionale, 

 Viola umbrosa, Poa remota, Poa alpina m. fl.; mer oväntadt 

 är det att möta arter, som i Sverige knappt äro funna ofvan 

 Öster- och Vestergöthland såsom Galium sylvestre och Dracoce- 

 phalum Ruyscluaua. hvilka båda äro ymniga; den sistnämnda 

 går i Norge ända upp till Dovre kyrka. Bergens toppar klädas 

 af barrskog; men vid deras fot finner man herrliga löfskogar, 

 hvilkas stammar prydas af en mängd Orthotrichit/u-artev, och i 

 hvilkas skugga man finner en yppig och omvexlande vegetation. 

 Vid fjordens stränder träffar man nästan desamma växter, som i 

 Bohuslänska skärgården, och detta bidrager ej litet till att göra 



(i 



vegetationen rik och omvexlande. Afven moss-vegetationen är 



Öfvert. af K. Vet.-Akad. Förh., d. i) Xovember 1859. 



