— 411 — 



mest kända af fjellen i Lom, en höjd af 6,750, samt utmärker 

 sig för den lätthet, hvarmed man kan uppstiga ända till dess 

 topp, såsom förhällandet äfven är med Sneehaetteii, fordom an- 

 sedd för det högsta berg i Skandinavien. Den rådande hällear- 

 ten är i Lom likasom i större delen af Skandinaviska fjellked- 

 jan, glimmerskiffer ; här och der trätfar man äfven gneiss. 



I Lom finnas många stora sneebraeer såsom Sikkel-braen, 

 Sa^kke-brseen, Hseste-brseen, Grjotaa-braeen, Hola-braeen, Smör- 

 stab-bmen, Memuru-brasen, Veo-braen m. fl.; och äfven verk- 

 liga isbrseer såsom Tvaeraa-braen, Heilstugu-brasen, Stygge-braen 

 m. fl., hvilket sistnämnda slag saknas på Dovre. Bildandet af 

 isbraeer torde bero pa markens starkare lutning i Lom, ty stora 

 snömassor saknar man för ingen del på Dovre vid Sneehatten 

 och Skredahöe. 



De förnämsta sjöarne äro Ottavandet eller Lomsvandet, 

 Höjdalsvandet och Gjendin, alla långa och smala, omkransade af 

 fjell. Stor är rikedomen på rinnande vatten. Bäckar och små 

 åar, som hafva de smältande snömassorna att tacka för sin upp- 

 komst, finnas i mängd, och bilda ofta på de branta bergväggarne 

 praktfulla kaskader. Aarne löpa tillsamman och bilda elfvar 

 såsom Otta-elfven (Otta'n) och Bäfra-elfven (Bäfra'n), hvilka 

 äro de förnämsta i Lom. Bada upptaga en mängd större och 

 mindre biarmar; den betydligaste af Bäfrans armar är Wisa-ån 

 (Wisa'n), son bildas af bäckar frän de höga fjell som omkransa 

 Wisdalen. Flodernas färg är ofta beroende af hällearten i de 

 berg der de hafva sin uppkomst, och beskaffenheten af den mark, 

 som de genomskära. Sä hafva Bäfra'n och Wisa'n, som samman- 

 flyta vid Höft i Bäfverdalen, ett ogenomskinligt ljust, grågult 

 vatten, uppslammadt af lera och snarlikt Seinens vid Paris. Ot- 

 ta'ns vatten åter är genomskinligt och mörkgrönt. Der nu Otta- 

 elfven råkar de förenade Bäfra'n och Wisa'n vid Loms kyrka, 

 ser inan nära en åttondedels mil nedom sammanflödet ena stran- 

 den af Ottavandet sköljas af Otta'ns klara vatten, den andra af 

 Bäfrans grumlade. Det är någonting likartadt till det, som 

 ALEX. HUMBOLDT omnämner i sin rosa angående Orinokos bi- 



