— 414 — 



(Cervus Tarandus), som fordom kringströfvade flockvis i med- 

 I er st a Norges fjelltrakter, är nu sällsynt och endast vana jägare 

 kunna fälla några få under en hel sommar. Deremot finnas ri- 

 por (Tsagopus alpina och subalpina) i betydande mängd. 



Trenne veckor uppehöll jag mig i Lom och gjorde under 

 denna tid talrika exkursioner till de högre bergen såsom Loms- 

 eggen, Lauvhöen, Suleims Storhöe, fjellen kring Preestesaatern och 

 Wisdalsfjellen, bland hvilka sistnämnda Galdhöe-piggen innehar 

 främsta rummet; af dalarne undersöktes förnämligast Bäfverda- 

 len och Wisdalen. Man måste välja dag för att besöka de höga 

 fjellen. Ofta är blåsten så skarp och kölden så genomträngande, 

 att fingrarne alldeles stelna under det man insamlar växter. 

 Stundom blir man återigen så inhöljd af töcken, att man endast 

 ser några få steg framför sig. Likväl tyckas de häftiga orkaner, 

 som om sommartiden ej så sällan rasa på Alpernas och Pyre- 

 néernas högre berg, vara nästan okända i dessa fjelltrakter. De 

 höga branta bergen och de djupa dalarne göra botaniserandet i 

 Lom obeqvämt. Ehuru jag hade mitt hufvudqvarter vid en af 

 de högre opp belägna gårdarne (1,560 fot öfver hafvet), så hade 

 jag ändock att stiga 2 a 3,000 fot för att komma opp i de 

 egentliga fjell växternas region. Den dagen då jag besteg Loms- 

 eggens öfversta topp, tillryggalades öfver 5,000 fot i vertikalt 

 uppstigande. Sådant är äfven förhållandet i Pyrenéerna, der 

 de fasta bostäderna redan upphöra innan man når bokens öfre 

 gräns Annorlunda är det på Dovre, der tvenne af gästgifvar- 

 gårdarne (Fogstuen och Hjaerkind) ligga mer än 3,000 fot öfver 

 hafvet och der fjellväxter finnas i mängd rundt om knutarne *). 

 Ännu en annan omständighet ökar svårigheten af fjellvandrin- 

 garne i Lom. Vid ihärdigt regnande — och det regnade mer än 

 vanligt under denna sommar i Juli månad — - äfvensom vid varmt 

 och torrt väder, då stora snömassor smälta på fjellen, uppsvälla 



*) Dovres fjellplatå skulle alldeles sakna fasla bostäder, om ej kungsvägen frän 

 Cliristiauia till Trondhjem ginge öfver densamma. Detta har gjort anläggan- 

 det af gästgifvargärdar till en nödvändighet, och tvenne ligga på sjelfva hög- 

 platån, nemligen Fogstueu (3,150 fot) och Hjaerkind (3,050); Kongsvold ligger 

 något lägre (2,900). 



