422 



omsluter Rundenes vilda, ofta obestigliga toppar, en fattig vege- 

 tation. Sjelfva det så rika Dovre företer flere skiljaktigheter, i 

 det, att den nordliga sidan, som tillhörer Trondhjems stift, är 

 långt rikare än den sydliga; ty i Kongsvolds omgifningar växa 

 nästan alla Dovres rariora, så phanerogamer som mossor. Fakta 

 ser man, men orsakerna blifva ofta längre eller kortare tid för- 

 dolda; endast ett längre noggrant aktgifvande och samlande af de 

 förra kan leda till kännedom om de sednare. 



Den 21 Juli lemnade jag Lom och tog samma väg tillbaka 

 öfver Vaagevandet till Laurgaard, hvarefter resan fortsattes i 

 nordlig rigtning till Dovre. Vid Fogstuen uppehöll jag mig några 

 dagar och besökte under denna tid Storhöe, Ilalfvarhöe och Blå- 

 höerne, toppar, som hinna en höjd af ungefär 5,500 fot. Från 

 Fogstuen fortsattes resan öfver Hjasrkind till Kongsvold, der jag 

 uppehöll mig omkring 14 dagar. Under denna tid besöktes fo- 

 ten af Sneehsetten och omgifvande smärre bergkullar (1854 hade 

 jag bestigit högsta toppen 7,300 fot) samt Kölden, Nystuhöe och 

 Knudshöe, hvilka hafva en höjd af något öfver 5,000 fot. Många 

 utmärkta Botanici af nästan alla Europas nationer hafva besökt 

 Dovres rika fjelltrakt, och alltsedan publicerandet af Blytts 

 Flora öfver Dovrefjeld, i Nyt Magazin for Naturvidenskaberne 

 1838, har den phanerogama vegetationen varit väl bekant. En 

 sorgfällig uppmärksamhet har äfven tid efter annan blifvit egnad 

 åt cryptogamerna, förnämligast mossorna, dock kan en i detta 

 hänseende rik trakt knappast någonsin blifva så väl undersökt, 

 att ej en lönande efterskörd kan göras. Så fann jag åtskilliga 

 rara mossor, som hitintills ej blifvit angifna för Dovre, och bland 

 dessa Andrcea nivalis och Blyttci, den förra sparsamt, den sed- 

 nare i mängd. 



Efter slutade undersökningar vände jag åter tillbaka till 

 Laurgaard, der jag dröjde några dagar för att taga kännedom 

 om den några mil österut belägna Rundene fjelltrakt. Hufvud- 

 station var da Höfrings-saetrarne, som ligga vid vestra randen af 

 den stora fjellplata, som omsluter Rundene. Dessa vidsträckta 



