— 442 — 



Hvad först den systematiska benämningen angår, så har 

 Hr Steenstrup onekligen rätt uti att på detta ställe förkasta 

 det vanligen brukliga namnet Trichechus, som är gifvet af Ar- 

 tedi åt en s. k. Gräsätande Hval utan bakfötter, hvilken nu plägar 

 kallas Manatus, men som bör få behålla sitt rätta, gamla namn*). 

 Det har dessutom förr blifvit anmärkt, att uttrycket Trichechus 

 (hårbärande, hårig) blott kan vara betecknande för ett djur som 

 tillhör en ordning, hvars arter pläga vara hårlösa, såsom Hva- 

 larne, men alldeles ej för en Phocacé. Men då denna rättelse 

 verkställes, måste äfven Walrossen återfå sitt rätta och gamla 

 systematiska namn. Vi vilja alltså här, efter Steenstrups 

 exempel, kalla honom Odobcenus **). 



Beträffande djurets affinitet och deraf följande plats i zoo- 

 logiska systemet, så har ref. funnit Steenstrups uppgift fullt 

 bekräftad, att det utgör mellanlänken emellan Enhydris och 

 Phoca; att det äger flera tydliga drag af Mustelinernas form och 

 att det således tydligen förenar Phoca med dessa djur. Man får 

 härigenom en oafbruten formräcka från de högst utbildade, i skog 

 lefvande Mustelinerna till de blott i hafvet lefvande Salarna, så- 

 lunda: Gulo, Martes, Mustela, Lutra, Enhydris, Odobaanus, Phoca; 

 i hvilken series hvarje två närstående slägten tyckas likna hvar- 

 andra alltför nära, för att böra skiljas i olika familjer, och där 

 således hvarje fördelning tyckes bli artificiel. Åfven slägtet 

 Phoca öfverensstämmer så nära med de öfriga, att det ej kan 

 eller bör afsöndras, utan måste uppföras såsom sista ledet i räc- 



*) Detta har blifvit orätt begagnadt derigeuom att Linne, som först (1735) all- 

 deles riktigt uppförde Walrossen såsom ett eget slägte, Odobcenus, oeli derefter 

 räknade honom till slägtet Phoca, hvilket äfven låter försvara sig, slutligen, i 

 Syst. Nat. XII. begick det stora felet, att insätta honom uti slägtet Trichechus 

 (»Tr. rosmarus»). — Men Linnés efterföljare, som väl kände Tr. rosmarus, 

 men alldeles ej den rätta Trichechus (Tr. maiiatus L.), begingo ytterligare felet 

 att anse den förre såsom slägtets typus. Cuvier, som insåg felet (se Tabl. 

 Elem. och 11. An.), försummade att rätta det. Vi måste således nu göra detta. 



*) Bäst torde vara att taga detta namnet sådant det är, ehuru dess betydelse ej 

 är fullt tydlig. Dcrivationcn är ej uppgifven ; men den kan vara af oäag, 

 ofTog, tand; i hvilket fall namnet borde, såsom Steenstrup föreslagit, skrif- 

 vas Odontobasnus : gående med tilllijelp af tänderna, hvilket här synes kunna 

 vara rätt; — eller af cdof, väg, då det borde heta Hodobcenus (hafsdjur, 

 som dock kan gå på vägen); — eller af ödoj, mark, jord, då det borde vara 

 Udobcenus. 



