PES EA 
3. Om Ukräns Laf-vegetation. — Sekreteraren 
meddelade följande uppsats af Hr Mag. Tu. M. Fries”). 
»Hvarje Lichenolog, som äfven blott flygtigt betraktar 
Europas karta, kan ej undgå att förvånas öfver de strängt be- 
stämda gränser, af hvilka det, hvad kännedomen om lafvarnas 
geografiska utbredning beträffar, delas i tvenne nästan lika stora 
hälfter. Den östra af dessa, innefattande hela ryska riket, Grek- 
land och Turkiet, är nemligen i detta afseende fullkomligt obe- 
kant, om man undantager trakten kring Petersburg och några 
få punkter af Finland, som på sednare tider blifvit undersökta, 
under det den vestra, innefattande det öfriga Europa i allmän- 
het, är ganska noga känd. Med rätta yttrar derlföre SCcHerer 
i sin Enum. crit. Lich. Eur. pag. XXIV, sedan han omnämnt 
Skandinavien, England, Frankrike, Spanien, Tyskland, Schweitz 
och Italien: »Reliqu&e Europe terre, preter Bosniam, ubi Sendt- 
nerus aliquas species collegit, quoad lichenum cognitionem, quan- 
tum scio, plane inculte jacent». Endast i reseberättelser ”) och 
dylika arbeten kan man uppleta några spridda uppgifter om 
någon af de allra allmännaste arternas förekomst i ett eller 
annat af dessa länder. Sannt är visserligen, att det inre Ryss- 
lands slätt- och stepp-trakter ej kan för Lichenologen er- 
bjuda en större massa utmärktare arter, men att hvarje lands 
flora, huru fattig den än må vara, alltid är intressant att 
känna, torde ingen förneka, och att äfven der ganska anmärk- 
ningsvärda former förekomma, skall jag i det följande visa. 
I en remiss, som Kejserl. Vetenskaps Akademien i Peters- 
burg för närmare granskning: tillsände min fader, fanns äfven 
en till volumen ganska diger samling lafvar från Ukrän, hvilka 
han öfverlemnade åt mig att bestämma. Såsom utan åtskillnad 
samlade af en med lafvarne, såsom det tycktes, föga bevandrad 
person, fanns deribland naturligtvis af de allmännaste en massa 
”) Härtill tab. I. 
++) Hvad södra Ryssland beträffar eger man i Voyage dans la Russie 
méridionale et la Crimée par M:r ÅnsAtoceE Deminorf en förteckning 
på de arter som D:r LéveiurÉ der samlat. 
Öfvers. af Kongl. Vet.-Akad. Förh. Årg. 12, N:o 1, den 10 Januari 1855. 
