te I 
5:0 Femte lagret, ochva eller myrmalms-lagret ligger un- 
der badgyttjan. Det är på olika ställen uf mycket olika mäg- 
tighet. I en åker straxt till venster om mineralbrunnen, synes 
en många famnar lång och flere alnar bred bank deraf hafva 
genombrutit de fyra öfre lagren, så att malmen ligger i öppen 
dag eller är betäckt med en högst gles och svag vegetation. 
Denna myrmalm ser ut som sammanrotad, grof sand, 
stundom med, men ofta utan imblandning af lera. Vid glödg- 
ning afger den en svag lukt af svafvel, men förlorar högst litet 
el'er intet i vigt. Den förut mörkt rostgula färgen blir efter 
glödgning ändå mörkare. Vid smältning för blåsröret med soda 
erhålles ett mörkt glas. Under mikroskopet visar sig profvet 
bestå af grofva, kantiga, starkt rostfärgade sandkorn, samt små 
oregelmessiga, icke transparenta partiklar, sannolikt lera eller 
rost. En och annan kisehnfusorie-sköld förekommer älven, men 
vegetabiliska inblandningar förmärkas icke. 
Den rika halt af jernvitriol, som Ronneby mineralkälla in— 
nehåller synes just vara tillkommen vid vattnets passage genom 
detta jordlag. Detta är Hhikväl blott en gissning. Grunden 
hvarpå dessa fem jordlager hvila uppgifves vara en hvit sand. 
Det är både af de här sig företeende geologiska förhållandena 
och af gyttjans beskaffenhet all anledning att förmoda, det haf- 
vet i forntiden haft sin strand eller botten der nu helsokällan 
är belägen. 
Genom det att alla jordlagren, utom matjorden, äro im- 
pregnerade med mineralvatten och hafva ett nära grannskap 
med myrmalmen (ochran) äro de så jernhaltiga, att om de in- 
läggas våta i hvitt papper, blir detta efter torkning svart som 
bläck på de ställen der papperet varit i kontakt med jorden. 
Sedan gyttjan torkat, svärtar hon ej ifrån sig, om hon uppblö- 
tes med vatten » ; 
