AE 
lerartad beskaffenhet, som beror på det lugna vattnet mellan hol- 
marne, hvilket tillåter de uppslammade smådelarne att fälla sig 
på mindre djup, än som är fallet der ström går eller der haf- 
vet ligger mera på. Fläckvis är bottnen här bevuxen med 
Phyllophora membranifolia, samt med få och förkrympta former 
af Ceramier och Polysiphonier. 
Här träffar man ett jemförelsevis ej så litet antal af arter 
och sådana, som man minst skulle ha väntat sig. Så före- 
kommer Asellus vulgaris ända på 8 famnars djup bland Phyl- 
lophorg. Men hvad som är ännu besynrerligare är den vid- 
sträckta utbredning åt djupet, som tillkommer sådana gasteropo- 
der, som inandas atmosferisk luft. Physa fontinalis och Lymnea 
peregra (forma baltica) lefva här från 3 ull 6 famnars djup på 
dyig och lerig botten, den förra dock mindre talrik. Lymnean 
har jag dessutom funnit i öppna hafvet både vid Gotland på 
8 famnars djup och på ett grund Inre Leran, en half sjömil 
utanför Hufvudskär, på 12 famnars djup. Till formen synas de 
ej vara olika de individer, som man träffar vid stranden och 
ville man anmärka någon skillnad, vore det den i rödbrunt stö- 
tande färgen hos snäckskalet. Men huru förklara möjligheten 
af ett luftinandande djurs förekommande på ett sådant djup? 
Hur tillfredsställer Lymniean sitt behof af atmosferisk luft? Är 
det möjligt att hennes förmåga, att medelst en från foten 
utspunnen slemtråd efter behag höja och sänka sig i vattnet, 
bar någon betydelse vid besvarandet af dessa frågor? Eller bör 
man icke snarare, vid förklarandet af denna ovanliga uppehålls- 
ort, taga i betraktande att Lymnieorna liksom andra mollusker ”) 
kunna uthärda en längre tid, utan att andas på det sätt, som 
byggnaden af deras andedrägts-organer ger vid handen vara 
det normala? 
På samma slags "sandiga och dyiga botten lefva dessutom 
åtskilliga andra djurslag. Så bland annelider Nereis diversicolor 
”) Jonnsstoss Einleitung in die Conchyliologie, Bronns bearbetning p. 
252. 
