. 
a NN: 
gräfde ner sig i sanden, på det vis, att de hastigt med abdo- 
minal-extremiteterna i densamma åstadkommo en fördjupning, 
så stor att kroppen nätt och jemt fick rum i den. Med det 
yttre antennparet hopsopade de sedan sand öfver hela kroppen, 
så att ytan omkring och öfver denna blef helt och hållet jemn 
och slät, och att endast ögonen syntes till af djuret. De lågo 
länge dolda på detta sätt och om de oroades, gräfde de sig 
snart ner igen. De funna individerna höllo 50 millim. längd. 
Palemon squilla Lö (P. rectirostris Zapp. Syrops. Crust. 
Prus. p. 4. — P. Leachu Beur Brit. Crust. p. 305). 
Zapvpack har i cit. arbetet uppställt den i Östersjön före- 
kommande formen af Palemon, såsom en från P. squilla skild 
art och det till följe af nog obetydliga afvikelser. De exemplar : 
af vår Östersjöform jag haft tillfälle att se, äro från Stockholms 
skärgård (Wermdön), från Bråviken, och från Gotland. Alla 
dessa hafva de karakterer, som tillkomma P. squilla, om man 
undantager antalet af tänder på rostrum, äfven som sjelfva an- 
ordningen af dessa är olika med hvad man finner vara fallet 
hos flera Nordsjöexemplar. — Af 34 af mig undersökta indi- 
vider från nämnde lokaler visade 22 antalet af rostri tänder 
vara 5 ofvantill och 3 inunder, 9 hade 6 ofvan 3 under, 2 
hade 7 ofvan 3 under och 14 4 ofvan 3 under; denna sista 
med långt afstånd- emellan yttersta tanden och rostri spets. Jag 
har då i antalet af de öfre tänderna ej tagit med i beräknin- 
gen den tvåflikiga spetsens öfre och vanligtvis kortare flik, hvil- 
ket, som jag vill försöka visa, Zappack gjort. 1 afseende på 
tändernas läge förekommer hos alla mina exemplar den kon- 
stanta öfverensstämmelse, att 4 tand sitter på cephalothorax nå- 
got bakom ögonens basis, en tand midtöfver sistnämnde punkt 
och de öfriga på det egentliga rostrum. Det torde vara nästan 
otvifvelaktigt att ZappacH vid sin beskrifning haft för sig indi- 
vider af samma slag, som jag; ty om man tager i betraktande 
hans uttryck »Interdum quidem ultimus eorum (dentium) apici 
rostri approximatus est, tamen apex semper simplex» och sam- 
manställer detta med hans uppgift, att rostrum på dess öfre kant 
