— 131 — 
nes det väl, som, enligt hvad Krörer påstått”), dessa båda släg- 
ten skulle komma att sammanfalla; men om man närmare tager 
i betraktande de uti den här ofvan lemnade beskrifningen an- 
förda karaktererna, och som, der ej annorlunda är särskildt an- 
märkt, tillkomma båda könen, kan man ändå finna tillräckliga 
skäl att bibehålla slägtet Ericthonius såsom ett eget genus. Dess- 
utom får det anmärkas, att äfven slägtet Podocerus till väsendt- 
lig del är grundadt på genus masculinum, och då könsskilna- 
derna”) för de närstående slägtena: Cerapus, Jassa, Cerapodina 
och Ischyroceras, ännu icke tyckas hafva blifvit utredde, så äro 
gränserna dem emellan ännu icke med säkerhet uppdragna. Hvad 
slägtet Ischyrocerus, Kröver, beträffar, så har Krörer sjelf?) an- 
tydt dess frändskap med Gammarina Gressoria, M. EbowaBps, och 
om man jemför Ischyrocerus anguipes, I Kröver, med den figur öf- 
ver Podocerus variegatus, LeacH (hvilken utgör typen för den för- 
sta uppställningen af detta slägte?)), som M. Epbwarbs har lem- 
nat uti Cuviers Regne Animal 3:e édit. Crustacés pl. 61, fig. 4, 
så kan man icke undgå att finna den generiska identiteten dem 
emellan. Podocerus variegatus synes, liksom Ischyrocerus, hafva å 
öfre antennerna en bisvepa (flagellum appendiculare) af ett led, 
hvilket jag äfven funnit vara förhållandet med Podocerus calcara- 
tus, RAtEKE, ehuru det har blifvit förbisedt af denna författare, 
och på grund hvaraf jag en gång”) upptagit denne under slägtet 
Ischyrocerus. Frey och Leuckart'?) uppgifva äfven, att Podocerus 
har en sådan bisvepa. 
Karakteristiken af slägtet Ericthonius torde kunna uppställas 
sålunda: 
Gammarina gressoria, M. Epwarps. 
Gen. Ericthonius, M. Evwaros!). 
Caput ab annulo primo thoracico disjunctum. Antenne mediocres, 
non pediformes, et flagello appendiculari carentes. Capitis teste lo- 
buli oculiferi mucronati. Pedes primi et secundi paris subcheliformes, 
illi his minores. Femur pedum tertii et quarti paris dilatatum, et 
eodem pedum sequentium latius. Pedes abdominales ultimi vel sexti 
paris tantum uno ramo apicali, unguiformi. Appendix caudalis du- 
plex, utringue processu brevi formata. 
?) Naturhist. Tidskr. 4 ser. IV, p. 163. 
”) H. Ratuke bar i sina ”Beiträge z. Fauna Norwegens” för de af 
honom der beskrifna nya arterna: Podocerus capillatus & calcaratus 
utvisat de stora skiljaktigheter, som råda båda könen emellan. 
”) Naturhist. Tidskr. 2 ser. 4, p. 500. 
”) Transact. of Linn. Soc. vol. 11, p. 360. 
?) Öfvers. af Kongl. Vetensk. Akad:s Förh. 1851, p. 23. 
9) Beitr. z. Kenntn. Wirbellos. Thiere, 1847, p. 163. 
') Annales des Sciences Nat. t. 20, p. 382. 
