— 143 — 
vande ställning till lodrät eller nära lodrät. Ehuru brytnin- 
garne på djupet visserligen ännu icke lemnat någon fullt fak- 
tisk upplysning uti detta afseende, har man likväl skäl till ett 
sådant antagande, om man ihågkommer, att denna granitgång, 
i händelse densamma med oförändrad stupning hade fortsatt 
så långt, som sprängningsarbetet i Finngrufvan nu hunnit, re- 
dan skulle hafva instigit på nämnde grulvas botten eller åt- 
minstone blifvit påträffad och genomgången med den från Finn- 
grufvan, på 70 famnars afvägning, i rigtning mot Nyköpings- 
grufvan drifne, nära 20 famnar långa, Nyckelorten, — hvil< 
ket allt dock ingalunda varit händelsen. En annan förmodan 
kunde visserligen framkastas, nemligen att en utkilning vid 
detta djup redan hade ägt rum, men då den andra, mindre 
mägtiga, granitgången med orubbad stupning och mägtighet 
fortsätter lika långt, som afsänkningen nedgått i Nyköpings- 
grufvan, d. v. s. mellan 110—120 famnar, så synes också 
mindre skäl vara för handen, att hos denna mera mägtiga och 
så alldeles i den förras närhet befintlige, på knappa 20 fam- 
nars afstånd derifrån belägne, förutsätta en sådan hastig ut- 
kilning. 
Graniten uti dessa båda gångar är s. k. pegmatitgranit, 
märkvärdig här derföre, att densamma, utom sina vanliga be- 
ståndsdelar, äfven innehåller inväxta de sällsynta mineralierna 
petalit, trifan- och lepidolith, hvilkas upptäckande på sin tid 
väckte ett så stort uppseende. Men dessutom förtjena dessa 
granitgångar, ur ren geologisk synpunkt betraktade, en ännu 
större uppmärksamhet med afseende på den rubbning, som 
just de synas hafva åstadkommit i sjelfva malmlagrets och 
de närmast angränsande berglagrens ursprungliga byggnad. 
Det är ett bekant förhållande med våra s. k. urberg 
(gneiss, glimmerskiffer, hornblendeskiffer, lerskiffer, urkalksten, 
0. 8. v.), — ett förhållande, som isynnerhet tydligt kan iakt- 
tagas i våra skärgårdstrakter, der vågsvallet renspolat bergens 
ytor, — att dessa bergarters skikter ofta visa sig på ett 
egendomligt sätt böjda, skrynklade eller slingrade i de mest 
