v 
— 245 — 
motståndet i jorden tillsammans med det i 
omvindningarne abe och a'b'c' 
äfvensom i linietråden B « .« = L 
Antalet af omvindningar i abe ..... =m 
D:o d:o TACOS SE AR 
Om S betecknar hela strömstyrkan, som utgår från sta- 
peln A', under det att stapeln A icke är i verksamhet, så er- 
hålles tydligen: 
ene so Nuekolatalolbe  19yJUd. 2 an. 1) 
R(L+2L') + (L+LT)L 
Denna ström delar sig vid punkten E' i tvänne delar, af 
hvilka den ena S, öfvergår till stationen ÅA, och den andra S, 
genom bildningen d'ef PH" till den andra polen på stapeln D'". 
PER STFS, =S och dessutom” S,:sS,=LFL+L, så följer 
häraf, att 
BE 
ROTA TFRE NAN Rd) 
och 
PA E(L+IL) (3) 
b ROR R(L+2L') in (EFEJE . . . . . . . . 
Den magnetiserande förmågan M hos strömmen S, erhål- 
les, om dess intensitet, uttryckt genom eqvationen (2), multi- 
pliceras med omvindningarnes antal (m+n). Då strömmen S 
ensamt cirkulerar, blifver således 
SERA BRANN DRA SIR ONE LD 
R(L+-20')+(L+L)C 
Då stapeln på stationen Å på samma gång är sluten, så 
blifver styrkan hos strömmen Sj, större, emedan ledningsmot- 
ståndet till nästa station blifver mindre. Elektriciteten har i detta 
fall två vägar för att från punkten E framkomma till H, newligen 
den ena genom stapeln D och den andra genom biledningen 
defPH. Ledningsmotståndet emellan E och H blir i detta 
. Om YI, i detta fall be- 
spin las RE 
fall i stället för L' lika med —=— 
R+L 
tecknar styrkan hos strömmen, som går till nästa station, så 
erhålles härigenom 
än ja 
