det vill säga lika stor, som eqvationen (8) utvisar. 
Häraf följer, att strömmens mognetiserande förmåga icke 
förminskas genom de för dubbeltelegrafering nödiga biledningarne, 
förutsatt att motståudet i stapeln kan negligeras i jemförelse 
med L och L'. 
3. Det är bekant, att ledningsmotståndet mellan båda 
stationerna  tillfölje af uppkommande afledningar under vägen 
och olika väderleksförhållanden kan undergå förändringar. Det 
är hufvudsakligen af denna anledning, som apparaterna, såsom 
ofvanföre blifvit antydt, böra så inrättas, att ledningsmotståndet 
uti def P H och antalet af omvindningar uti def kunna för 
ändras, så att de båda strömmarnes inverkan upphäfva hvarandra. 
Fig. 2 visar det sätt, hvarpå ledningsbanorna böra anord- 
nas, på det att den elektromagnetiska verksamheten uti de/f 
(Fig. 1) må kunna undergå nödiga förändringar. Figuren före- 
ställer denna anordning, sedd ofvanifrån. GG' är ett bräde af 
trä, i hvilket tvänne messingsstänger h h' (som äro förenade 
med hvarandra genom metalltråden z), och messingsstyckena 
om ER LENE sS,, äro fästade. Dessa äro isolerade från 
hvarandra äfvensom ifrån messingsstängerna. De tre större me- 
tallstyckena s,;, S,, och s,, kunna dock metalliskt förenas med 
hvarandra medelst metallproppar, som sättas emellan dem. «& 
och &' föreställa en horizontal genomskärning af en vertikalt 
stående elektromagnet. (Vid nåltelegrafer kommer denna elek- 
tromagnet att ersättas af en magnetnål, hvilken upphänges på 
det sätt, som vid dessa telegrafer är brukligt.) mi, mM,, My, 
m, och m, äro proppar af messing, hvilka kunna flyttas från 
ett ställe till ett annat för att åstadkomma metallisk kontakt 
emellan tvänne närliggande messingsstycken eller emellan ett af 
dessa och mMessingsstången. TY, Ty, Ty..... f,, äro rullat af 
fin, öfverspunnen nysilfvertråd. Dessa rullar hafva blott för 
ändamål att åstadkomma motstånd mot den galvaniska ström- 
mens  fortplantände.  Ändarné af tråden på hvarje rullé stå i 
