— 280 — 
Ström. Den i Hviletiden indtraadte Udvidelse har; langt fra 
givet Muskelen sin oprindelige Lengde. Man seer, at Synknin- 
gen efter 4:e Contraction naaede til 4-0og efter de. senere Con- 
tractioner endog kun til 3, medens Muskelens oprindelige Lengde 
antydes ved Linien 4. 
Synkningen efter 4:e Contraction ved y var dybere end 
efter den 2:en Contraction, men efter de övrige Contractioner var 
Synkningen dybere end efter den A:e. 
Fig. 25 og 26 vise Curver dannede ved en anden Muskel 
paa samme Maade som Curverne Fig. 23 og 24. 
Omendskjöndt nogen Lighed i disse Curverekker er umis- 
kjendelig, sees dog Afvigelser, der maa vere opstaaede ved 
noget Eiendommeligt i de anvendte Musklers Vitalitet, da den 
electriske Paavirkning har varet "meget ner lige sterk for begge 
Musklers Vedkommende. Ved andre Forsög har det viist sig, at 
den hyppigst indtreedende Contractionsform udtrykkes ved Curverne 
Fig. 23 og 24. 
Den sterkere Paavirkning af Inductionsströmmene er ved 
de to omtalte Forsög iverksat endnu för end al Contraction, 
bevirket ved de svagere Strömme, er ophört. Lader man den 
svagere Paavirkning vedblive noget efterat at Contraction er 
standset, saa kan man vel derpaa ved en sterkere electrisk 
Paavirkning foranledige en ny Contraction, men oftest vil da 
nok vise sig, at kun en enkelt Contraction bevirkes i det med 
denne al Vitalitet ophörer. Jfr Fig. 27 og 28. 
Bringer man en Muskel til Contraction ved at man först 
lader den electriske Ström gaa gjennem et Stykke af den Mu- 
skelen tilhörende Nerve og derpaa gjennem Muskelen, vil man 
ikke allene finde, at naar man ikke lengere kan bringe Muske- 
len til Contraction gjenem dens Nerve vil den dog kunne brin- 
ges til temmelig sterk Contraction, naar man leder den electriske 
Ström gjennem Muskelen selv, men og, at de paa begge Ind- 
virkningsmaader erholdte Curver have en forskjellig Form. 
Ved den svagere Paavirkning gjennem Nerven til en Gastro- 
cnemius ere Curverne Fig. 29 dannede. Linien a viser i For- 
