— 308 — 
''0,2053 af ett natronsalt, som några dagar legat i lufttomt 
rum öfver svafvelsyra, vägde 0,2014 efter torkning vid +4100?, 
svarande emot en vigtsförlust af 1,90 proc. 
Utan att för ett vittrande salt vela uppgifva någon for- 
mel, utvisa dock dessa försök att natronsaltet släpper 3 af dess 
vattenbalt lättare, än den återstående tredjedelen. Ty den be- 
räknade procenthalten af + atom vatten utgör 2,63 proc., hvil- 
ket nära nog instämmer med hvad som uti de första tvenne 
försöken blifvet funnet. 
Emedlertid finnes anledning till den förmodan, att natron- 
saltet kan upptaga mera än en atom kristallvatten, och följande 
tvenne försök må deråt gifva det stöd de kunna. 
0,2132 gr. natronsalt, som kristalliserat igenom dess vat- 
tenlösnings frivilliga afdunstning vid vanlig lufttemperatur (+12 
å +16? C.), förlorade vid torkning 00232 gr., svarande emot 
40,88 proc. 
N,226 gr. på lika sätt tillkommet salt, förlorade vid tork- 
ning 0,0243 gr. svarande emot 10,75 procent. 
Det så bildade saltet företer en sammangyttrad kristall- 
massa, med mycken benägenhet att efflorescera. Vattenhalten uti 
ett salt, sammansatt enligt formeln 2NHÖ NaC + 3H, utgör 
40,83 proc., hvilket ganska nära instämmer med de här sed- 
nast anförda båda vigtsförlusterna. 
Ozxaminsyrad ammoniumozid. Detta salt bereddes ge- 
nom dubbel sönderdelning af svafvelsyrad ammoniumoxid med 
oxaminsyrad baryt i jemt tillvägda qvantiteter. Det är lättlös- 
ligt i vatten, likasom de båda föregående. Det kristalliserar 
ur varm lösning i fyrsidiga, stjernformigt sammangrupperade 
prismer med rhombisk genomskärning och enkel, mycket långt 
utdragen tillspetsning. Sedan moderluten blifvit kall, afsätta 
sig ofvanpå de fyrsidiga prismerna först några få, men efter 
hand allt flera små hvita korn, gifvande anledning att miss- 
tänka en främmande inblandning. Detta är likväl ej bändelsen, 
ty om kornen uttagas och åter upplösas samt lösningen con- 
centreras i värme, så anskjuter saltet i sin prismatiska form. 
