== FO 
Omvändt kan denna förändras helt och hållet till kornig om 
vatten tillsättes och saltet bringas att kristallisera genom afkyl- 
ning. Under mikroskopet företedde dessa korn ingen redig 
kristallform. 
Ne C NHÖ. Bararn bar uppgifvit, att oxaminsyrad am- 
moniumoxid saknar kristallvatten. Att detta är händelsen med 
det i prismer anskjutna saltet synes af följande försök. 
0,1479 gr. prismatiskt emellan sugpapper pröfvadt salt tor- 
kades i luftström vid +100? i tre timmar, hvarefter det vägde 
0,1476 gr. Förlusten svarar emot endast 0,20 proc. och var 
således endast hygroskopisk fugtighet. 
Vid upphettning till 95” aå 100? inträdde ingen färgför- 
ändring på ett fugtadt rödt lackmuspapper, som blifvit anbragt 
i den luftström, som fick stryka öfver saltet. Steg deremot 
temperaturen öfver 100”, visade sig genast alkalisk reaction. 
Vid + 140? bildas, under utveckling af ammoniak, ett hvitt, 
kristalliseradt sublimat, som lätt löses i vatten. Det återstå- 
ende hvitgula saltet löses lätt i vatten, utan sur eller basisk 
reaction, förblir klart med chlorbarium i varm lösning, hvarur 
barytsaltet vid afsvalning anskjuter kristalliniskt och hvitt, men 
oftast med en svag dragning i gult. 
NEC NH'C + 3ÅH. Detta salt, som icke är beskrifvet af 
Barard, erhölls då en lösning af oxaminsyrad ammoniumoxid 
lemnades att kristallisera vid låg temperatur, hvarvid, efter 10 
timmar, ett kornigt salt, utan benägenhet att efflorescera, hade 
anskjutit. 
0,1270 gr. af detta korniga salt vägde efter torkning vid 
+100?, 0,1008.  Vigtsförlusten svarar emot 20,63 proc. 
0,1089 af samma salt torkadt 24 timmar i en torr luft- 
ström vid vanlig temperatur, vägde 00870 gr. Vigtsförlusten 
är här 20,11 proc. 
Dessa båda försök utvisa, att det korniga saltet utgöres 
af NIREONHÖ + 3H, enligt hvilken formel den beräknade 
vattenhalten är 20,27 proc. 
