— 324 — 
appärtient aussi ä M. Duvernoy, non seulement par la rédac- 
tion, mais encore par beaucop de faits curieux dont je lui dois 
la: connåissance, et qui m'auroient probablement échappé sans 
lés dissections pénibles dont il a bien voulu se charger, et 
sans les indicatiohs !quil m'a souvent suggérées å' mesure 
qt'elles se présentoient å son esprit dans le cours de son 
travail.» 
Detta vittnesbörd af den komparativa anatomiens skapare 
och tidehvarfvets yppersta anatom, af nutiden sannolikt bort- 
glömdt, eger största värde för vetenskapens historia, och lemnar 
säkrare underrättelse om Duvernoy's ungdomsverksamhet, än 
häns egna skrifter från denna tid. 
En tid efter det Cuviers stora arbete var fullbordadt, 
kände Duvernoy sin helsa försvagad, tweoligen af det stränga 
arbetandet; han blef mjältsjuk, önskade lugnet och längtade 
till sin vackra hembygd. Han lemnade Paris och néedsatte sig 
såsom praktiserande läkare i Montbéliard, ingick ägtenskap med 
"en älskvärd landsmanninna, tillvänn sig stor agtning såsom lä- 
kare och lefde sålunda flera år i denna bana. 
Hans vän Cuvier kunde dock ej gilla, att Duvernovy's 
verksamhet som anatom skulle länge vara afbruten. Han öfver- 
talade honom att mottaga MDecanatet för naturvetenskaperna i 
Strassburg (jag tror 1831) och att tillika emottoga professionen 
i zoologi och comparativ anatomi dersammastädes. Det var der, 
som jag år 1833 hade tillfälle att göra Duvernovs personliga 
bekantskap. Det museum han der ordnat var i många hänseen- 
den utmärkt. Jag fann honom återförsatt i den lifligaste verksam- 
het, biträdd af sin tillgifna lärjunge, vän och utmärkte efterträ- 
dare LereBouLLet, och sysselsatt med undersökningar öfver fiskar 
nes kärlsystem. Han hade då nyligen upptäckt branchial-hjer- 
tanen hos Chimera, de stora venösa sinus hos nejionögonen, 
vigtiga egenheter i portådersystemet hos denna och flere andra 
bråskfiskar. I det berömda Naturforskare-Sällskapet i Strass- 
burg var han en ganska verksam ledamot och föranledde ut- 
