29 



rammer den med Ildrageren !u raabte liun. Han bad 

 hende igjen at udpege nøiagtig, hvor hun saae Katten. 

 Hun svarede: »Ih, den sidder der, tæt ved dine Fødder 

 paa Tæppet; den seer paa mig. Det er Kitty; — kom 

 her, Kitty!" — Der var to Katte i Huset, af hvilke den 

 ene heed saaledes, og de kom sjelden eller aldrig i Dag- 

 ligstuen. Endnu havde Mrs. A. ingen Idee om, at Synet 

 af Katten var en Skuffelse. Da hun blev anmodet om 

 at røre ved den, reiste hun sig i denne Hensigt, og det 

 saae ud, som om hun udstrakte Haanden efter Noget, 

 der veeg for hende. Hun fulgte efter nogle faa Skridt 

 og sagde saa: "Den er kommen ind under Stolen." Han 

 forsikkrede hende, at det var en Skuffelse; men hun vilde 

 ikke troe det. Han løftede da Stolen op, og Mrs. A. 

 saae Intet mere til den. Værelset blev da gjennemsogt, 

 og Intet fundet. Der laae en Hund ved Kaminen, som 

 vistnok vilde have fundet sig betydelig foruroliget, hvis 

 der havde været en Kat i Værelset; men den laae ganske 

 rolig. For at være fuldkommen vis i Sagen ringede Mr. 

 A. paa Klokken og sendte Bud efter de to Katte, som 

 ogsaa begge fandtes i Huusholderskens Værelse. 



4. Omtrent en iMaaned efter denne Begivenhed var 

 Mrs. A. efter en noget anstrengende Kjøretur om Dagen 

 ifærd med at gaae tilsengs omtrent Kl. 11 om Aftenen 

 og sad just for sit Toiletspeil, beskjæftiget med at ordne 

 sit Haar, Hun var i en noget slap og søvnig Sjælstil- 

 stand , men fuldkommen vaagen. Hendes Fingre vare i 

 virksom Beva;gelse blandt Papirskrøllerne, da hun plud- 

 selig blev forskrækket ved i Speilet at see Skikkelsen af 

 en nær Slægtning, som dengang var i Skotland og fuld- 

 kommen frisk. Synet viste sig over hendes venstre Skul- 

 der, og dets (;)ine mødte hendes i Speilet. Det var 



