30 



indhyllet i Liigklæder, tæt sammenheftede , som det sæd- 

 vanlig gjores ved Liig, om Hovedet og under Hagen, og 

 endskjøndt Oinene vare aabne, vare Trækkene heitidelige 

 og strenge. Dragten var tydelig nok en Liigdragt; thi 

 Mrs. A. lagde endog Mærke til det broderede INIonster, 

 der sædvanlig udarbeides paa en egen Maade rundt om 

 Kanterne af denne Dragt. Hun beskriver sin egen Følelse 

 i dette Øieblik som en Slags Fortryllelse, der tvang 

 hende til en Tidlang at stirre paa dette uhyggelige Syn, 

 der var ligesaa tydeligt og levende som noget Speilbil- 

 lede af en virkelig Gjenstand kunde være, idet Skinnet 

 af Lysene paa Toiletbordet syntes at falde lige paa dets 

 Ansigt. Faa Minutter efter vendte hun sig for at see 

 efter den til Speilbilledet svarende virkelige Skikkelse 

 over hendes Skulder; men den var ikke at see, og den 

 var ogsaa forsvunden fra Speilet, da hun atter saae i 

 den Retning. 



5. Den 17de Marts var Mrs. A. ved at gaae til- 

 sengs. Hun havde sendt sin Pige bort, og sad med 

 Fødderne i varmt Vand. Da hun besad en særdeles god 

 Hukommelse, havde hun just tænkt paa og gjentaget for 

 sig selv en træffende Sætning i "Edinburg Review«, da 

 hun ved at løfte Oinene saae Skikkelsen af en afdod 

 Veninde, Mr. A.'s Søster, sidde ligeoverfor sig i den store 

 Lænestol. Skikkelsen var klædt, som det sædvanlig havde 

 været Tilfældet med hende, med megen Omhyggelighed, 

 men i en Kjole af særegen Slags, som Mrs. A. aldrig 

 selv havde seet hende bære, men som var bleven hende 

 nøiagtig beskreven af en fælles Veninde som en, Mr. A.'s 

 Søster havde baaret under sit sidste Besøg i England. 

 Hun lagde omhyggelig Mærke til Skikkelsens Dragt, IMine 

 og Udseende; den sad i en fri Stilling i Stolen, hol- 



