34 



Omstændrgheder ved Syner er der en, som især fortjener 

 Opmærksomhed, nemlig at de synes at bedække eller 

 skjule de Gjenstande , der befinde sig lige bagved dem. 

 Denne Omstændighed er det, der meer end nogen anden 

 giver dem Virkelighedens Characteer , og kunde synes 

 vanskelig at forklare. Tydeligheden af et hvilketsomhelst 

 Indtryk paa Nethinden er ganske uafhængig af Øiets Til- 

 lempning til tydeligt at see ydre Gjenstande. (Som bekjendt 

 maa Oiet bringes ilave paa forskjellig Maade, eftersom 

 det enten skal see Gjenstande, der ere langt borte eller 

 nærved eller midt imellem begge). Naar Øiet er i Hvile 

 og ikke er tillempet til at see Gjenstande i nogen be- 

 stemt Afstand, da er det i en Tilstand, hvori det som 

 oftest bedst vil kunne see ijerne Gjenstande. Naar nu 

 et eller andet tydeligt Billede viser sig for det, saa ville 

 alle andre Gjenstande i dettes Nabolag sees utydeligt; thi 

 medens Oiet lemper sig efter den Afstand, hvori dette 

 Billede viser sig, er det ikke rimeligt, at det ogsaa 

 skulde være disponeret til tydeligt at see nogen anden 

 Gjenstand i samme Retning. Overhovedet er det værd 

 at lægge Mærke til, at man ikke kan see skarpt paa to 

 Ting paa eengang, selv om de' ligge meget nær ved 

 hinanden. 



Disse Betragtninger oplyses ved et Tilfælde, der om- 

 tales af Dr. Abercrombie, og som Brevvster anforer efter 

 ham. En i>hmd , som han iiavde under Kur, og som 

 var af en pirrelig Natur og led af megen Uro i Hovedet, 

 sad alene i sit Værelse i Tusmørket. Doren stod lidt 

 aaben. Han saae tydeligt en kvindelig Skikkelse træde 

 ind, indhyllet i en Kappe, med Ansigtet skjult af en sort 

 Hætte. Hun syntes at nærme sig nogle faa Skridt og 

 derpaa standse. Han var sig fuldkommen bevidst, at 



