93 



Planten selv, men ogsaa mange Fugle, Krybdyr og In- 

 sekter her finde den fornødne Vandforsyning i den lange 

 Tørke. 



Ligesaa hyppige og formrige, men endnu meget mere 

 tiltrækkende ved deres Blomsters Skjonhed og Vellugt ere 

 Orchideerne; talrige Oncidier, Epidendrer, Maxillarier med 

 grønne, overjordiske Knolier sprede deres Luftrødder ud 

 over Grenene , som de tilsidst omslutte med et tæt 

 sammenhængende Hylster; blandt disse udmærke sig især 

 Broughtonia sangvinea med Klaser af smukke, røde Blom- 

 ster, som i Mængde hænge ned fra de høieste Grene, 

 og Oncidium carthaginense med en 6—8 Fod lang, ned- 

 hængende, vidtudbredt Blomsterstand af hvid-gule Blomster 

 med røde og brune Pletter. Hertil komme endnu talrige 

 Bregner, Anthurier, Piperomier og Cacteer. De lange, 

 tynde, ledede Grene af Rhipsalis hænge ned fra Træerne 

 i tætte, lysegrønne Masser, og Cereus grandiflorus snoer 

 sine kantede, tornede Stængler mellem hverandre. Kun 

 ved Midnatstid aabner den sin pragtfulde Blomst, der har 

 6 Tommer i Diameter (de ydre Kronblade ere gulbrune, 

 de indre sneehvide) og fylder Luften med en stærk, be- 

 hagelig nellikeagtig Lugt; men allerede den følgende Mor- 

 gen er den visnet. Saadanne Snylteplanter, der udfolde 

 den største Rigdom i Former og en sjelden Farvepragt i 

 deres Blomster, bedække undertiden Træerne fra Øverst 

 til Nederst, saa al disse see ud som om de vare prydede 

 ved Konst, og udbrede et høist eiendommeligt, smukt og 

 li>ligt Præg over Skovene. De henhøre alle til de saa- 

 kaldte uegeiitlige Snylteplanter, det vil sige saa- 

 danne, for hvilke Træerne kun tjene til Fastiiæilning, 

 men ikke til Erna-ring; denne erholde de alene af At- 

 mosphæren. De udøve saaledes i IVeglcn ikke nogen 



