bladløse Cassyta (C. iiliforniis) , der voxer gauske paa 

 samme .Maade. 



En uendelig Mængde Slyngplanter (Lianer) afgiv e ikke 

 mindre end Snylteplanterne el væsentligt Træk i disse 

 Skoves Charakteer. Nogle slynge sig som armtykke, snoede 

 Touge omkring Træstammerne , andre ere udspændte som 

 Guirlander fra Træ til Træ, og alter andre hænge ned i 

 Festons eller som lange , bladløse Strænge ; næsten alle 

 udmærke sig ved Uigdom paa Blomster af de forskjelligste 

 Farver. Her sees de smukke, violette Blomster af Securi- 

 daca virgata, som i tætte Masser bedække store Flader, 

 de rode Klaser af Mucunna altissima, som hænge ned paa 

 lange, traadformede Blomsterstilke, de lange, tynde Ax af 

 den vilde Jams (Dioscorea saliva) og de hvide Blomster af 

 Cardiospermum Halicacabum og grandiflorum ; især frem- 

 byde talrige Convolvuler og Ipomæer*) en sjelden Farve- 

 pragt, naar de i den tidlige .Alorgen udfolde deres violette, 

 rude, blaa, hvide eller gule, zarte Kroner, der som et 

 broget Tæppe bedække hele Træer ; men allerede faa 

 Timer efter Solens Opgang ere alle de tine Kroner vis- 

 nede.**) 



1 disse Skove hores ofte de høie Skrig af Træpikkeren 

 (Centurus radiolatusi, natir den flyver fra en Træstamme 

 til en anden, eller af Papagoier (Psittacus agilis og P. 

 leucocephalus), som ttokkeviis forlade de hole Trækroner 

 og glimre i Solen med røde og grønne Far\er. Dompapen 



*) Fonicniiiielig don præijligc Ipuiiiæu >iulacea (Hogiueat) med sloie 



\iulcile IJlonislcr. 

 **) niatidl Slyngplanlernc fortjene endnii al nævnes: Tragia urens, 

 D.ilerlianipi.i scanden«, Cissiis acida, Heteropierjs latirifulius, 

 Sii;;ni.ilO|)li)lliini emarginadiii). Tetrapterjs huxiTulius. 



