105 



det ene Møbel i Stuen til det andet, snart legende, be- 

 standig skiftende Farve, saa at man neppe troer, at det 

 er det samme Dyr, som nylig var giilgront, der pludselig 

 har faaet en smudsig brun Farve, i alle mørke Kroge 

 seer man hyppigt et lille gekkolignende Firbeen (Sphaerio- 

 dactylus argus) , kun to Tommer langt. Undertiden træfl'es 

 i Stuerne , ja endog i Sengene , en gul Slange med 

 uregelmæssige, sorte Pletter og Baand (Chilabotrys inor- 

 natus), en Art Boa, som i Almindelighed har en Længde 

 af 8 — 10 Fod, men undertiden skal kunne bUve henved 

 20 Fod lang. Den frygtes meget af Negrene, men uden 

 Grund.*) Foruden talrige Rotter, i\Ius,**) Myrer, Termiter, 



*) Der findes, som bekjendt, ingen giftige Slanger paa nogen af de 

 store Anliiler — et mærkeligt Forhold i disse Dyrs Udbredning, 

 da hele den tilgrændsende Deel af Fastlandet er meget rig paa 

 Giftslanger. Felgende Iagttagelser af Gosse med Hensyn til oven- 

 staaende Slange fortjene her en Plads. Den lægger sine Æg, 

 6 — 12 i Tallet, i Huler i Jorden, som den synes selv at danne 

 eller i det mindste at forsterre og som den udforer med vissent 

 Lev o. desl. Den ligger paa Æggene for at udruge dem, men 

 undertiden feder den ogsaa levende Unger. Under Par- 

 ringen finder man 10—12 enten blot med Halerne eller med hele 

 Kroppen viklet ind imellem hverandre, saa at de danne store 

 sammenviklede Hobe. Naar den angribes, reiser den Kroppen 

 næsten lodret iveiret og kaster sig i Spring, undertiden paa i!0 

 Fods Længde eller mere, mod den Angribende. Den hjemsoger 

 især Hønsehusene og sluger talrige Æg hele. Efter mange paa- 

 lideligeOienvidner stadfæster den det bekjendte Udsagn om Slan- 

 gernes fortryllende Evne, da man ofte har iagttaget, at en Hone 

 der sidder i et Træ, forbliver uldeles ubevægelig, naar Slangen 

 langsomt bugtende nærmer sig med hvislende Tunge og fasthæftet 

 Oie. Den repræsenteres paa Cuba ved en nærslaaende Form 

 (Epicratcs angulifer). 



"*) Mus ratlus, decumanus, indicus og musculus, alle iiidforte fra 

 den gamle Verden. Den forste af disse eller den sorte Rotte er 

 her ligesum andre Steder næsten bleven fortrængt af den anden, 

 den brune Rotte. Denne pjer megen Skade i Snkkermarkerne, 

 hvor den undertiden findes i saadan Mængde, al man paa een 



