119 



Ved Nizza dyrker man den paa den Maade , at man 

 først planter den vilde Jasmin (Jasminum fruticans?) 

 og paa denne poder den spanske Jasmin. Jeg har der 

 seet den staae i Blomst endnu i Januar Maaned, men 

 Planterne vare i de kolde Dage dækkede, for at Blomsterne 

 ikke skulde beskadiges af Kulden. Men hverken ved Cannes 

 eller ved Nizza er Jasminkulturen almindelig, derimod 

 ved Grasse, der er ligesaa stolt af sine Jasminer som 

 af sine Roser. Jasminhaverne ligge lige tæt inde under 

 Byen paa Terrasser, der ere bredere end de, hvorpaa 

 €assis dyrkes; men intetsteds seer man Terrasser, der 

 €re satte med en saadan Omhu som ved Blomsterbyen 

 Grasse. Da Jasminerne holdes temmelig fjerntstaaende 

 (deres indbyrdes Afstand er omtrent 8 Fod), plantes om 

 Vintren Blomkaal imellem dem. Jasminhaverne ere omgivne 

 af smaa Vandrender med Sluser, som enten skulle vande 

 Jorden eller bevirke en fugtig Atmosphære. Den Rigdom 

 paa Vand, som udmærker Haverne ved Grasse, havde 

 allerede i Marts Maaned langs Grøftekanterne nedenfor 

 Haverne bevirket den frodigste Græsvæxt, og Græsset var 

 pyntet i Overflod med en Blomsterflor, dannet af Paaske- 

 lilien, Hyacinthen, Muskathyacinthen, Tusindfryd, Løve- 

 tand, Anemone pavonina med fyldte Blomster, en hvid- 

 blomstret Potentil o. s. v. i r- 



Jasminblomsterne behandles næsten paa samme Maade 

 som Acacieblomslen. Jeg har vel læst om Jasminessents 

 eller ægte Jasminolie, men denne er ikke kjendt i 

 Grasse og existerer maaskee endnu ikke. Foruden Jas- 

 minum grandiflorura dyrkes ogsaa, efter hvad jeg har 

 læst, .lasminum Sambac, men jeg erindrer ikke at have 

 seet den. 



