158 



at jeg ikke med nok saa meget Vand kunde skylle Leret 

 fra Dyrene igjennem del groveste Bobinet uden at rive 

 dem itu. Dette Forhold har jeg fundet gjentage sig 

 overalt, hvor der er Tilslikning her i Egnen. Endelig 

 fandt jeg efter en stadig Østenvind og deraf bevirkede 

 lave Flodtider i et udtørret Slikvad, hvori Dyrene dog endnu 

 levede, Slikmassen af en saadan Fasthed, at Dyrenes Huns 

 tydeligt kunde sees. Et frisk afbrækket Stykke lignede et 

 Stykke af en Koralblok; det havde 50—100 lodrette Hul- 

 ler paa Qvadrat-Tommen, og i disse Huller bevægede det 

 omtalte lirebsdyr sig hurtigt. Det var mig saaledes tyde- 

 ligt, at Slikdannelsen her ikke vilde være som den er 

 uden dette Dyr, der samler og sammenholder den hele Masse. 

 Jeg bragte nu nogle af disse Dyr med lidt Slik hjem 

 i et Glas og iagttog da, efterat de atter havde indrettet 

 sig en Hille, at de stadig lode Vandet circulere ned igjen- 

 nem Gangene i Slikraassen ved at bevæge Fødderne under 

 Bugen. Kastede jeg Sand eller ny Slik i Glasset, saa kom 

 Dyrene strax op. og med Forlemmerne blev da alt det Til- 

 bragte hurtigt skrabet sammen og bragt ned under Over- 

 fladen. At det var disse Dyr, der fastholdt Slikken 

 og befordrede Dannelsen af Slikvadderne paa dertil eg- 

 nede Steder, var mig saaledes tydeligt*), og at det er 

 dem, som afgive den Sliiinmasse, der sammenholderSlik- 

 ken, synes i al Fald rimeligt, deels fordi Sliimafsondring 

 ofte findes hos denne Slags Dyr"), og deels fordi Slikken, 



•) Jeg forsiaaer overhovedel ikke, hvorledes man har kunnet skjclne 

 Lagene i den daglig ved Stemning afsatte Leer; thi efter min 

 Erfaring exisierer en saadan Lagdeling slet ikke. 

 **) Man liar cftcrhaanden lært adskillige Arter af amphipode Krebs- 

 dyr at kjende, der boe i Slimrer eller i Rer af Dynd, Sand, 

 Smaasien osv. . som ere sammenkittede ved en Sliinafsondring, 

 ganske som mange Romrme. (Red. Anni.) 



