175 



saa at det er sunket ned til den faste Bund ; de paa denne 

 Maade dannede Søer, som forbleve i Forbindelse med 

 Havet, ere ved Ebbe og Flod to Gange daglig blevne 

 fyldte og atter tomte; store Vandløb ere derved holdte 

 vedlige, og med forøget Kraft har Havet stedse kun- 

 net virke, indtil det 1634 borttog den sidste Rest af 

 Tørvelandet , circa 20,000 Tønder Land. Efter den 

 Tid, i over 200 Aar, har Havet ligesom tidligere i man- 

 gen rasende Storm væltet sig ind over vore Diger, over- 

 svømmet Landet og lidt elter lidt afbrudt mangen Kant af 

 Halligerne og Fastlandet; men stort Tab af Land er der ikke 

 skeet, der er tvertimod fremstaaet en ny Virksomhed, 

 et nyt Liv, som producerer nyt Land, herligere end det, 

 som Søen har bortrevet, frugtbart som intet andet Land 

 i Verden, fast, saa at det ligger roligt, om saa hundrede 

 Storme jagede en vild Sø over dets Flader, og produce- 

 rende den Græstørv, som rigtig benyttet, nu giver os et 

 Dige til at byde Søen Trods, der vel tør ansees for langt 

 stærkere, ligesom det ogsaa er langt billigere, end Hollæn- 

 dernes Steendiger. 



20,000 Tønder Land skylledes bort 1634, men om- 

 trent 20,000 Tønder Land er der efter den Tid ogsaa atter 

 vundet ind , og naar der i de sidste 50 Aar ikke er ind- 

 vundet noget, saa ligger Skylden herfor vistnok alene hos 

 Regeringen , der hverken selv lader foretage noget eller 

 tillader andre at benytte den bedste Deel af Landet. 



Det kan ikke nægtes, at det Princip, hvorefter denne 

 Strand betragtes som en Domaine, turde være det rig- 

 tigste, forsaavidt denne udstrakte Domaine paa mangfol- 

 dige Qvadratmile ogsaa virkelig blev administreret ; men 

 det nytter intet, naar ikke den hele Administration for- 

 andres saaledes, at den saavel er i Besiddelse af de fulde 



