182 



Dette gjækler derimod efter min J\]ening ikke om 

 det, som Forfatteren anfører om de submarine Moser. 

 Disse ansees i Reglen for at være Vidnesbyrd om en 

 Sænkning af Havbunden. Herr Grove henhører til dem, 

 der forkaste Sænkningen uden dog at anføre, hvilke de 

 virkelige Grunde ere, der ikke tilstede at antage en saa- 

 dan. Istedetfor Theorien om Sænkningen sætter Forfatte- 

 ren en Mening, som jeg antager for urigtig, idet jeg 

 anseer det næsten for umuligt, at »Moserne fløde paa det 

 salte og derfor vægtfyidigere Søvand«, og at de saaledes 

 bleve loftede og flyttede*). Forfatteren til foranstaaende 

 Afhandling har heller ikke været istand til at anføre natur- 

 historiske Kjendsgjerninger som Beviser for sin Theori, 

 men udsøger af Krønikerne (og af romerske Forfattere), 

 hvad han kunde fmde om Tørven paa »denne Vestkyst«. 

 I Krønikerne findes Noget , der kan tjene til at give en 

 fyldigere Forestilling om en Naturbegivenhed; men det 

 gaaer ikke an derpaa at grunde naturhistoriske Slutnin- 

 ger, da Meget af det aldeles ikke lader sig forene med en for- 

 nuftig Naturbetragtning. Hvad de romerske Forfatteres Ud- 

 sagn om de nordiske Lande angaaer, da have de oftest kun 

 Værdi som Vidnesbyrd om Romernes Meninger om disse 

 Lande og ikke som Vidnesbyrd om disse Landes virkelige 

 Natur og Beskaffenhed. Det er derfor formeentligt urigtigt 

 herfra at hente Beviser for at forklare etPhænomen, der længe 



*) Jeg har hidtil Kun fiindci dpiinc Finklarin^ lios dt-ii tydske Rei- 

 SPnde Kohl, der paa en panske lljinciide JVIaadc forUarcr Torve- 

 itioseiiics Tilblivelse >cd Kysten af Dilmarsken. 1 hans Hog 

 (Die Marschen und Inselii der llerzoglhiimcr Sehleswig und 

 Holstein) findes et Kapitel med OuTskrifi „Veiselziing derMoor- 

 streclicn, Snhwiininende ftloordorfer" (!} 



