195 



skummende og brusende bane sig Vei til Havet. Da 

 Skyerne, som af den nordostlige Passat føres ind over 

 Landet, standses af den hoie IJjergkjæde, er Regnmæng- 

 den her stor og temmelig ligelig fordeelt over hele Aaret. 

 Det kan derfor ikke undre os her at gjenfmde væsentlig 

 de samme Forhold i Plantevæxten. som udmærke alle 

 Egne i det tropiske Amerika, der have et lignende Klima, 

 eller saadanne som ere eiendommelige for Urskoven: Over- 

 ordentlig Yppighed og Fylde i Træernes grønne 

 Bladsmykke, som vedligeholder sig uforandret 

 hele Aaret, stor Rigdom paa Slyngplanter og 

 Snylteplanter, og talrige Palmer, træagtige Græs- 

 ser (Bambus'er), Bregner og Scitamineer. De an- 

 seligste Træer i Jamaicas Urskov ere Bjerggujavaen 

 (Psidium montanum), der opnaaer en Høide af 100' og ra- 

 ger frem med sin colossale lige hvidgraa glatte Stamme 

 blandt de omgivende Planter som en stor Marmor- 

 støtte, ogVoxtræet (Moronobea cossinea) med rode Blom- 

 ster, der hænge som Roraller mellem de mørkegrønne 

 læderagtige Blade. Ved Indsnit i Barken udflyder en 

 Mælkesaft, der indtørret af Negrene benyttes som Vox. 



Omkring stillestaaende 

 Vande voxer i tætte Grup- 

 per et Træ, som har en 

 saa eiendommelig Byg- 

 ning, at Botanikerne ikke 

 ere enige om dets Plads 

 i Systemet. Det er An- 

 sjostræet (Grias cau- 

 lillora). Det har en 

 . tynd lige Stamme med 

 Ansjostræ. en Høide af 30—50', 



