200 



paa en mere behagelig Maade af Eremitfuglens klare hoi- 

 tidelige Toner. Denne mærkelige Fugl (Ptilogonys armil- 

 latus) holder sig altid skjult i Trætoppene og udsender herfra 

 lange klare Toner, der lyde som om de kom af en Harmonica 

 eller Fløite, og som følge paa hinanden, gradvis stigende eller 

 synkende, med regelmæssige Mellemrum, saa at de have en 

 paafaldende Lighed med Psalmemusik og forøge den heitide- 

 lige Virkning af Skovens Eensomhed. Det er især i den tid- 

 lige Morgenstund , naar store Dugdraaber hænge paa alle 

 Bladene, og Solen neppe har kastet et svagt Skjær over 

 Skovtoppene, at man fjernt og nær hører disse forunder- 

 lige blide sørgmodige Toner, hvormed Eremitfuglen hilser 



staac indvendig af utallige Gange, saa brede som en lille Finger, 

 der krydse liverandre i alle Retninger, og ere dannede af tynde 

 Lag af en meget liaard træagtig Substants. En smal Gang, der 

 besiaaer af den sanune papaglige 31assc, som omslutter hele Ter- 

 milreden, forer fra denne nedad Træstammen og benover Jor- 

 den, hvor den snart deler sig i flere Grene, der gaae i forskjel- 

 lige Retninger. Gjennem disse Gange forelager den store Vrim- 

 mel af disse smaa vingelose lysskye og blinde Insekter deres 

 Udflugter lil Omegnen og ere her til ligesaa megen Nytte ved i 

 kort Tid at lilinletgjore de forraadnende Planlesubstantser, som 

 de blive til Skade, naar de angribe Meniiesk('ts Boliger. Slaaer 

 man Hul paa en Rede eller en Gang, komme strax de saakaldte 

 Soldaler, som ere storre end de andre og have et umaadelig 

 stort gult Hoved (ligesaa stort som den ovrige Deel af Kroppen), 

 (rem og stille sig omkring Hullet lil Forsvar, idet de soge at 

 bore deres store spidse Kjæbcr i Alt, hvad man holder imod dem, 

 medens en talrig Flok „Arbeidcre" med smaa sorte Hoveder 

 strax begynde al bringe Materiale foral udbedre Skaden; og delte 

 udfore de med saadan Hurtighed, at Gange, der odelægges om 

 Dagen, naar de fore over Veic som befares, alter den folgciidc 

 Morgen ere opforte paany. I Foraarsmaanederne finder man 

 ofte om Morgeiien i Værelserne i stor Mængde et lille Insekt, som 

 kryber uhjelpsonit omkring paa (julve og M<ibler, medens dels 

 Vinger ligge afkastede, spredte omkring. I disse brune med 

 Vinger og Oine forsynede Insekter, som minde om vore Degn- 

 fluer, vil man ikke let linde nogen Ligbed med de meget mindre 



