216 



for de tropiske Skove. Der er maaskee intet andet Sted 

 paa Jorden, hvor Bregnetræerne opnaae en saa anselig 

 Hoide, hvor de udelukkende danne saa store sammen- 

 hængende Skovpartier, og hvor overhovedet Bregnerne i 

 den Grad have fortrængt al anden Plantevæxt som i denne 

 Høide af Jamaicas Bjerge*). Disse Skove staae som Lev- 

 ninger fra en længst forsvunden Tidsalders (Steenkul- 

 periodens) Plantevæxt og gjengive Billedet af Skovene, 

 saaledes som de talrige Plantelevninger vise os, at de maa 

 have været i hin Tid. De mørke Stammer med deres 

 eiendommelige ligesom architectoniske Forziringer give 

 Bregnetræerne et fremmed Udseende ; overalt møder Øiet 

 Planter, som vel udfolde en sjelden Formrigdom og Skjøn- 

 hed i deres Blade, men alle bære samme Præg, alle hore 

 til samme Plantegruppe; Bregneløv danner et tæt Tag for- 

 oven i 40 — 50 Fods Høide, Bregner voxe paa Jorden, 

 Bregner paa hver en Green; kun sjeldent trænge Solstraa- 

 1erne gjennem de tætte Skymasser, som indhylle disse 

 Skove, hvor Træerne næsten altid dryppe af Regn; en 

 gjennemtrængende Bregnerne egen Lugt opfylder Luften; 

 ingen Blomster fryder Øiet, ingen Fuglesang afbryder den 

 uhyggelige Stilhed — alle disse Forhold i Forening frem- 

 bringe en eiendommelig Virkning, og man troer sig hen- 

 sat i Jordens Barndomsalder, da Bregnerne vare de fuld- 



Bref;neine udgjere i den lenipererte Zone kun j'„ af alle ufuldkomne 

 Planter, men paa Jamaica ^, og lager man alene denne Repion 

 paa Jamaica i Betragtning, da fciler man neppe megel, naar 

 Bregnernes Antal her anslaaes til ^. Det er ifolae Oven«laaende 

 urigtigt som det ofte angives (t. Ex. i Burmeisters Geschichte 

 der Schopfung p. 442), at Bregnetræerne i den nuværende Pe- 

 riode altid voxe spredte o? aldrig danne sammenhængende Skov- 

 parlier. Bregneiræernes Region ligger paa Jamaica noget lioiere 

 end paa Fastlandet, nemlig i Mexico paa 3000—5000', i Peru 

 paa 1800'- 4800' og i Brasilien paa 1500—3000'. 



