21S 



6000 Fod. En tæt mork Skov af Podocarpus overklæder 

 disse utilgængelige Bjergegne, hvor intet Spor sees til 

 Menneskets Virksomhed, der ellers har omdannet den 

 stwrste Deel af Øen. Oiet vil her forgjæves speide efter 

 en Bolig eller en dyrket Plet; thi kun Vildsvinejagten eller 

 deu herlige Udsigt fra Toppen driver stundom Creolen 

 eller den Reisende til at foretage den besværlige Vandring 

 gjenneni dette vildsomme Skovbælte. En kort Skildring 

 af en saadan Udflugt, som jeg foretog den 15de Mai 1846 

 fra Plantagen l\adnor i Selskab med en anden Reisende, 

 meddeelt i et IJrev til Hjemmet, hidsættes her for at give 

 en Forestilling om Naturen i denne Region. 



»Maanen stod endnu paa Himmelen, da vi om Mor- 

 genen Kl. 5, ledsagede af tre Negere, som bare de til 

 Indsamling af naturhistoriske Gjenstande fornodne Appa- 

 rater og nogle Levnetsmidler, begave os paa Vandring til 

 Toppen af Jamaicas høieste Bjerg. Veien forer i Begyn- 

 delsen gjennem dyrket Land, Kaffeplantager og Haver, 

 som forsyne Kingston med Kartofler, Log, Salat, Gule- 

 rødder, Jordbær og overhovedet de fleste europæiske Grøn- 

 sager. Uagtet Thermometret viste 14° C, og Luften var 

 meget stille^ følte vi det dog saa koldt, at vi gjerne havde 

 ombyttet den lette vestindiske Dragt med en varm Vinter- 

 klædning. Snart begyndte den frembrydende Sol at kaste 

 et rødligt Skjær over alle Bjergtoppene, saa at de dannede 

 den herligste Modsætning til den mørkeblaa Himmel ; store 

 Dugdraaber skinnede fra hvert Blad som Diamanter, og 

 Luften var saa reen og forfriskende, at vi neppe mærkede, 

 at Veien hævede sig brat iveiret. Blandt de første Plan- 

 ter, som Morgendæmringen satte mig istand til at skjelne, 

 overraskedes jeg ved at finde adskillige gamle Venner fra 

 Hjemmet: Veibred (Plantago lancolata), Galtetand (Stachys 



